ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/649/23 Справа № 201/1523/23 Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С. П. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та захисника Адегизалова М.А., апеляційну скаргу захисника Адегизалова М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 536 гривні 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції від 02 березня 2023 року, 29 січня 2023 року о 08:35 год. водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Казакова, 1д керував транспортним засобом ВАЗ 21073, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Alkotest 7510, ARND № 0039, результат позитивний 0,45 проміле,

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки не було надано сертифікат відповідності приладу та відомості про його повірку, при цьому огляд ОСОБА_1 було проведено без вказання часу такого огляду, та лише в протоколі відображено час його складання, вважає, що результат огляду було отримано пізніше складання протоколу, що є недопустимим.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, вказали, що під час проведення огляду результат 0,45 проміле було отримано тільки з третьої спроби, а попередні результати не вказали на наявність алкоголю, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; результатом огляду із використанням алкотесту Драгер 7510, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,45 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння;

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Драгер 7510, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,45 проміле.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Що стосується доводів апелянта про те, що поліцейськими перед проведення огляду на стан сп`яніння не було роз`яснено процедуру застосування технічного приладу і не надано сертифікату відповідності, то вони є необгрунтованими, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, при цьому працівником поліції останньому було роз`яснено процедуру та методику його проведення, та останній пройшов огляд, результат якого склав 0,45 проміле.

При проходженні огляду ОСОБА_1 декілька разів видихав до алкотестеру недостатню кількість повітря, у зв`язку із чим вимірювання не відбувалося, втім вже перше успішне вимірювання виявило факт перебування останнього у стані сп`яніння, після чого вимірювання більше не здійснювалося, чим спростовуються доводи апелянта про те, що позитивний результат тесту був отриманий після отримання декількох негативних результатів.

ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з поліцейськими та під час складання протоколу не виразив своєї незгоди із результатом огляду та не повідомив працівників поліції про бажання надати йому сертифікат відповідності приладу. Крім того, у роздруківці результату тесту зазначено про останнє градуювання алкотестеру 27.06.2022 року, а з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписав його без зауважень, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та будь якими відомостями не підтверджуються.

Доводи апелянта щодо невстановлення точного часу проведення процедури огляду на стан сп`яніння, що може свідчити про отримання результату огляду після складання протоколу, є неспроможними, оскільки згідно із роздруківкою результатів тесту (а.с. 3) у ній чітко зазначено, що процедуру огляду було проведено о 08:45 год. 29.01.2023 року, при цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено о 08:48 год. 29.01.2023 року, що свідчить про послідовність проведення процедур огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер, правильності оскаржуваної постанови не спростовують та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Адегизалова М.А. - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця