Номер провадження: 33/813/268/23
Номер справи місцевого суду: 505/690/22
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., адвоката Осокіна С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 21 березня 2022 року о 21 годині 30 хвилин на автодорозі Подільськ-Ананьїв на блок-посту с. Куяльник, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 2,19 проміле алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2022 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції були порушені процесуальні права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 ЦПК України, ОСОБА_1 взагалі не було сповіщено про розгляд справи;

2)в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості щодо ознайомлення останнього з його правами;

3)згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №171333 від 21.03.2022 року ОСОБА_1 нібито порушив вимоги п. 2.9 ПДР, однак п. 2.9 ПДР містить п.п. з «а» по «е», відсутність в протоколі посилання на конкретний підпункт, робить такий протокол недійсним;

4)в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за допомогою якого приладу поліцейський проводив огляд водія на стан алкогольного сп`яніння;

5)згідно з чеком, який містить в матеріалах справи поліцейський проводив огляд за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820», який відсутній в «Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення»;

6)працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції, не були залучені свідки.

7)Відеозапис не є належним доказом у справі, оскільки відеозйомка не велася безперервно

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Осокіна С.Ю., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171333 від 21 березня 2022 року з якого вбачається, що 21 березня 2022 року о 21:30 год. на автодорозі Подільськ-Ананьїв на блок-посту с. Куяльник, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу додані: пояснення, відеофіксація, копія документів;

-роздруківка чеку приладу Drager Alcotest 6820, з якого вбачається, що 21.03.2022 року о 21:43 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав результат 2,19‰;

-пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 21 березня 2022 року о 19:30 год., в с. Новоселівка м. Подільськ, вживав алкогольні напої, а саме: пиво темне «Чернігівське», після чого в с. Куяльник по автодорозі Подільськ-Ананьїв керував автомобілем «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений біля 21:30 год. на блокпосту працівниками поліції. Після чого було викликано наряд СРПП Подільського РУП. ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності свідків тест №257, результат 2,19‰. Претензій ні до кого немає;

-відеозапис, з якого вбачається, що працівником поліції під час бесіди із ОСОБА_1 було виявлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 погодився. Крім того з даного відеозапису вбачається, що працівник поліції говорить, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 в присутності ОСОБА_1 і ОСОБА_1 не заперечує даного факту. Після проходження огляду н стан алкогольного сп`яніння прилад «Драгер» показав 2,19‰.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 1-5, 7, 10 Розділу ІІ зазначеної Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Довід апеляційної скарги про те, що огляд був проведений з порушеннями вимог інструкції, оскільки під час огляду не було двох свідків, апеляційний суд не приймає до уваги, оскілки приписами ст. 266 КУпАП не передбачено обов`язкова присутність свідків при проходження огляду на стан сп`яніння у разі застосування технічних засобів відеозапису, така присутність свідків є обов`язкову у разі неможливості застосування таких засобів.

Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що огляд водія ОСОБА_1 фіксувався на нагрудну камеру поліцейських, обов`язковість залучення свідків у даному випадку згідно з діючим законодавством про адміністративну відповідальність, не передбачена.

Водночас, відповідно до п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 про те, що відеозапис, який було долучено до матеріалів справи, не може бути належним доказом, оскільки всупереч «Інструкції із застосування фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» не проводився безперервно, є слушними, однак такі посилання не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відеозапис, що містяться на диску відносно ОСОБА_1 , достатньо для перевірки встановлених судом обставин проходження водія огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості результатів огляду на місці зупинки як доказу, з тих підстав, що спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest 6820» №-ARLJ-0453 не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, не пройшов оцінку відповідності та не має сертифікату відповідності висновків суду не спростовує, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Зазначеним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII , документ про відповідність - це декларація (в тому числі декларація про відповідність), протокол (у тому числі протокол випробувань), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. А оцінка відповідності - процес доведення того, що визначені вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.07.2012 № 533 «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» (далі наказ № 533) Держлікслужба зберігала Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення (далі Державний реєстр). Наказ № 533 втратив чинність 02.02.2018 на підставі наказу МОЗ України від 22.12.2017 № 1690 «Про визначення таким, що втратив чинність, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16 липня 2012 року № 533».

У Державному реєстрі, який зберігала Держлікслужба відповідно до наказу № 533, містилась інформація щодо медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany) (свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014 від 29.12.2014; наказ Держлікслужби України від 29.12.2014 № 1529). У додатку до свідоцтва 48 позицій, з них: газоаналізатор DragerAlcotest 6820 (код за каталогом №83 22 660) та газоаналізатор Drager Alcotest 6820, з конфігуруванням (код за каталогом № 83 22 655).

Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 (далі Технічний регламент), встановлені вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (далі Реєстр осіб).

У Реєстрі осіб наявна інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема: газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660; газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270.

Пунктом 41 Технічного регламенту визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема, Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності.

До Держлікслужби надійшла інформація від органу з оцінки відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» про виданий сертифікат відповідності від 08.06.2018 № UA.TR.039.645 уповноваженому представнику ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема: Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660 та газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270, виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина.

Вказана інформація міститься на веб-сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (https://www.dls.gov.ua).

Крім того, судом апеляційної інстанції, постановою від 01.03.2023 року було витребувано з Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області інформацію щодо приладу вимірювання алкоголю «Drager Alcotest 6820» №-ARLJ-0453, а саме: чи дозволений зазначений прилад до застосування на території України Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України; чи входить прилад вимірювання алкоголю «Drager Alcotest 6820» до затвердженого переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, у разі позитивної відповіді, витребувати відомості про дату введення цього приладу в експлуатацію, відомості коли востаннє проводилася його державна повірка, а також копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу «Drager Alcotest 6820». 23.03.2023 року від Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області на адресу Одеського апеляційного суду надійшли: копії сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку приладу «Drager Alcotest 6820».

Отже газоаналізатори «Drager Alcotest 6820» виробництва компанії Drager Safety (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить один рік.

За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 6820 виробництва компанії Drаger Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі не менше ніж 1 раз на 12 місяців та здійснення повірки не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

Будь-яких інших механізмів повірки Drаger Alcotest 6820 законодавством не передбачено, як і не передбачено вжиття коригувальних заходів, необхідних для приведення ЗВТ у відповідність із встановленими вимогами, у разі закінчення строку чинності сертифікату відповідності ЗВТ.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги щодо відсутності дозволу на використання приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» , є безпідставними.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду. Даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , а у разі не згоди з використанням вказаного приладу, чи з результатами огляду, він мав можливість пройти такий огляд в медичному закладі, проте таким правом не скористався. Крім того, свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного сп`яніння приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», ОСОБА_1 при проведенні такого огляду працівниками поліції на місці зупинки не виказував жодним чином свою незгоду щодо його застосування.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», у тому числі стосовно несправності вказаного пристрою, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Окрім того, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься. Крім того, у роздруківці чеку приладу зафіксовано, що ОСОБА_1 ознайомився з результатом тесту і поставив свій підпис на чеку.

Посилання в апеляційній скарзі на не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав та обов`язків під час складання протоколу, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням вимог закону та підставою для непритягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки не призвело до порушення прав ОСОБА_1 , який реалізував свої права та обов`язки під час розгляду справи судом, у тому числі і права на захист. Крім того, зі змісту протоколів підписаних власноруч ОСОБА_1 вбачається, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП і вказані обставини під час апеляційного перегляду справи не спростовані.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_1 , що судом першої інстанції були порушені процесуальні права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 ЦПК України, ОСОБА_1 взагалі не було сповіщено про розгляд справи, не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 було направлено судову повістку про розгляд справи на 17.05.2022 року, яку було отримано останнім 07.05.2022 року, про що свідчить його підпис.

17.08.2022 року судом першої інстанції ОСОБА_1 сповіщався про слухання справи на 19.09.2022 року на 09:40 год, шляхом розміщення оголошення.

Суд першої інстанції на посилав судову повістку про сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи на 22.12.2022 року. Судову повістку ОСОБА_1 було отримано 01.12.2022 року, про що останній розписався. Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про час і дату судового засідання.

Водночас, апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, шо відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому був обізнаний, що справу буде розглянуто у суді, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, на думку апеляційного суду судом першої інстанції були вжиті всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату і час судового засідання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 06.021.02.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова