Справа № 336/1616/23
Провадження №3/336/1253/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої економістом на АТ «Мотор СІЧ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

за участі адвоката Уткіна О.Є.,

потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Шутак Ю.В.,

встановила:

14.02.2023 о 15.15 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, на перехресті пр.Моторобудівників та вул. Омельченка, біля буд. 11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET TRAX, номерний знак НОМЕР_2 , на другорядній дорозі, не надала дорогу транспортному засобу ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.11 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Уткін О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечив щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 , заявив клопотання про направлення справи на доопрацювання. Зазначивши, що протокол, який складено відносно ОСОБА_1 , працівником поліції складений з порушеннями та не відповідає КУпАП, з підстав вказаних у письмовому клопотанні. Зазначив, що дійсно ОСОБА_1 виїжджала з другорядної дороги, але водій ОСОБА_2 їхав з перевищеною швидкістю, тому і сталося ДТП.

В судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_2 , який пояснив суду, що він не порушував ПДР, їхав з дозволеною швидкістю, водій ОСОБА_1 вискочила з другорядної дороги та не надала йому перевагу, внаслідок чого і сталося ДТП. Під час складдання схеми ДТП та протоколу остання жодних заперечень не зазначала.

Представник потерпілого Шутак Ю.В. категорично заперечив щодо задоволення клопотання про направлення справи на доопрацювання, зазначивши, що протокол повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, інспектор, який складав схему ДТП, зазначив та відобразив все вірно, жодних розбіжностей з іншими матеріалами справи немає, а тому вина ОСОБА_1 повністю підтверджена доказами, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні був допитаний інспектор ОСОБА_3 , який склав схему ДТП, який пояснив суду, що він відобразив розміщення транспортних засобів на момент складання схеми ДТП, а не на момент вчинення ДТП, а тому посилання адвоката Уткіна О.Є., що схема ДТП не відповідає дійсності та складена невірно, оскільки на схемі не зображений автобус, який начебто загородив видимість водія ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує її вину у порушенні п.16.11 ПДР України. ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, повинна була дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вислухавши пояснення сторін по справі, ретельно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до вмотивованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні ДТП, порушення п.16.11 ПДР, а відтак і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №409241 від 14.02.2023, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, в якому відповідно до встановлених фактів вірно відображено обставини ДТП;

- схемою місця ДТП від 14.02.2023, з якої судом встановлено, що водій ОСОБА_1 рухалась по другорядній дорозі і повинна була надати перевагу в русі водію ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі;

- переліком видимих пошкоджень транспортних засобів (зворотна сторінка схеми ДТП);

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 14.02.2023, які узгоджуються з поясненнями останнього наданими у судовому засіданні.;

- фото таблицею пошкодження транспортних засобів, з яких підтверджується описані в схемі ДТП пошкодження транспортних засобів;

- усними поясненнями в судовому засіданні сторін по справі.

Вказані порушення знаходяться в наслідковому зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у вигляді ДТП, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Водій автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем CHEVROLET TRAX, номерний знак НОМЕР_2 .

Технічна можливість у водія автомобіля CHEVROLET TRAX, номерний знак НОМЕР_2 , яким курувала ОСОБА_1 , уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_3 , залежала від виконання нею вимог п.16.11 («Дати дорогу») ПДР України.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положенням ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши пояснення сторін, письмові докази, суддя встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п.16.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів CHEVROLET TRAX, номерний знак НОМЕР_2 , та ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, той факт, що в судовому засіданні встановлена вина ОСОБА_1 у вчинення ДТП, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання.

Безпідставними, на переконання суду, є також доводи сторони захисту про призначення судової авто технічної експертизи, оскільки вину ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні сукупністю наведених вище доказів, якими чітко встановлено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.16.11 ПДР та перебувають в причинному зв`язку із ДТП.

Окрім того, відповідно до ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

У даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що необхідності в призначенні вище вказаної експертизи немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суддею зауважується на тому, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Як убачається, клопотання про призначення експертизи адвокат Уткін О.Є. мотивує можливою наявністю в діях водія ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_3 , ознак порушень Правил дорожнього руху, що спричинили зіткнення з автомобілем CHEVROLET TRAX, номерний знак НОМЕР_2 .

На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність у проведенні експертизи та не свідчать про недостатність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події, яка ставиться у вину ОСОБА_1 .

Суд розглядає дану справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в межах звинувачення ОСОБА_1 в порушенні вимог п.16.11 Правил дорожнього руху. Дослідження питань щодо винуватості іншої особи, крім тієї, стосовно якої складено протокол, не є предметом даного судового розгляду.

Крім того, суддею зауважується на тому, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи та прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП час.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суддею звертається увага на те, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно позначиться на дотриманні строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а відтак на виконанні завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, а тому суддя вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості в скоєнні правопорушення суддя оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст.ст.33,34,35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 протягом року притягалась до адміністративної відповідальності, офіційно працює. Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність суддею не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 124, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складений та підписаний 07.04.2023.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.