Справа №592/448/23
Провадження №3/592/245/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

установив:

11.01.2023 до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №454078 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №454078, 05.01.2023 о 21:05 в м.Суми, вул. Маґістаратська поблизу буд.20 водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду у медичному закладі для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив що не перебував у стані наркотичного сп`яніння та погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте його переконав інший поліцейський у складі екіпажу про відсутність необхідності це робити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані докази та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, додано:

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.2);

-письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.01.2023, згідно яких їх було запрошено у якості свідків під час оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в їх присутності останньому роз`яснено його права та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.3,4);

-розписку ОСОБА_1 від 05.01.2023 згідно якої він зобов`язався не керувати транспортним засобом (а.с.5);

-довідку інспектора відділу АП УПП в Сумській області (а.с.6) згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 20.01.1921, протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався (а.с.6);

-відеозапис з автомобільного та нагрудного відеореєстратора інспектора Олійник Л.В. з яких вбачається, що ОСОБА_1 відразу після пропозиції висловлює згоду на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я та під час оформлення направлення залишається на одинці з іншим поліцейським, після чого змінює свою думку щодо проходження огляду та в присутності двох свідків відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, після чого був складений адміністративний матеріал.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, ч.2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Огляд водія на стан сп`яніння є частиною процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за допущені порушення ПДР, передбачені у ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1-4,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримались вищезазначених вимог закону.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.).

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь.

У випадку, коли захист заявляє про провокацію злочину з боку правоохоронців, головне питання полягає у тому, чи був би злочин вчинений без втручання правоохоронців. Характер тиску або інших способів підштовхнути особу до вчинення злочину, є лише одним з факторів, який слід приймати до уваги при вирішенні питання про наявність провокації, але на цьому проблема не вичерпується. Для вирішення цього питання має прийматися більш широкий контекст, ніж безпосередня поведінка учасників під час події, яку захист вважає провокацією, а обвинувачення допустимим методом розслідування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (Рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Обов`язок доведення відсутності провокації, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, покладений на особу, яка має підтримувати висунуте обвинувачення.

З метою встановлення об`єктивної істини від Управління патрульної поліції в Сумській області ДПП НП України судом було витребувано відеозаписи з нагрудних камер патрульного поліцейського, який перебував в екіпажі з інспектором ОСОБА_4 05.01.2023 о 21:05, однак згідно відповіді наданої УПП в Сумській області витребувані відеозаписи відсутні, оскільки відеофіксація на даний відеореєстратор не здійснювалася.

Так, з досліджених доказів та показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Після цього, ОСОБА_1 залишився наодинці з поліцейським, без фіксації їхньої розмови технічними засобами.

Як зазначив ОСОБА_1 під час спілкування з іншим поліцейським без відеофіксації останній вказував на те, що у зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_1 вже розглядаються матеріали за ст.130 КУпАП, то новий протокол про адміністративне правопорушення буде об`єднаний з попереднім, що не становитиме для нього негативних наслідків, тому тому не має сенсу туди їхати, після чого ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано прослідувати до лікарні, від чого ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, суд бере до уваги саме пояснення ОСОБА_5 щодо введення його в оману поліцейськими під час спілкування наодинці з поліцейським, без фіксації їхньої розмови технічними засобами, всупереч внаслідок чого він погодився відмовитись в присутності свідків від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, а відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, після спілкування з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в Управлінні патрульної поліції відсутні, більш того відеофіксація на вказаний відеореєстратор при спілкуванні з особою що притягується до адміністративної відповідальності не велася.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що матеріалами справи не спростовані пояснення ОСОБА_1 щодо спровокованої працівниками поліції відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко