Справа № 756/8497/22
Провадження № 3/756/110/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155222 від 16.08.2022, 16 серпня 2022року, об 11 год. 00 хв., у м. Києві по вул. Мінська, 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкіри обличчя. Медичний огляд на стан сп`яніння провлдився у медичному закладі у лікаря нарколога, висновок № 004262.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за адресою місця проживання та номером мобільного телефону, повідомленими поліцейському, у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень щодо протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. 38, 277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку, з огляду на таке.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КпАП України здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 155222 від 16.08.2022, де зазначено, що водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, внаслідок чого йому інкримінують порушення п.2.9а) ПДР України, зміст якого встановлює заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 16.08.2022 №004262, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного - клінічно (опіоїди - метадон), згідно МКХ-10 сп`яніння.

При цьому у судовому засіданні було переглянуто відеозапис з оформлення справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з нагрудних камер поліцейських, який долучено до матеріалів, на якому відсутня інформація, що останній здавав аналізи. З метою перевірки вказаної інформації до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» було надіслано запит.

Відповідно до документів, наданих КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на запит суду, надійшли серед іншого, пояснення за підписом в.о. директора КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», відповідно до яких лікар-нарколог Мостова Н.С. в присутності капрала поліції П`ятничука В.В.: повідомила ОСОБА_1 про процедуру проведення огляду, процедуру відбору біологічного середовища (сечі) на лабораторне дослідження, отримав у нього інформовану добровільну згоду на проведення огляду; провела огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , перевірила поведінку.При проведені огляду лікар-нарколог Мостова Н.С. виявила у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F11.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10). На підставі виявлених при проведенні огляду клінічних ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог Мостова Н.С. встановила ОСОБА_1 діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання опіоїдів» з яким в присутності капрала поліції П`ятничука В.В. ознайомила ОСОБА_4 та з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння, запропонувала ОСОБА_1 здати біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження. ОСОБА_1 відмовився здати зразок біологічного середовища (сечу) на лабораторне дослідження.

Крім того, суду надано: Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004262 від 16.08.2022, на підставі якого було складено висновок №004262 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, як убачається 16.08.2022 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за результатами якого складено Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004262 від 16.08.2022. Відповідно до п.21 зазначеного акта, обстежуваний ОСОБА_1 намагався здати біологічний матеріал для дослідження, а у п.22 зазначено, що відмовився пити воду, не хотів навіть спробувати здати матеріал.

Отже, як убачається із вказаного Акта медичного огляду №004262 від 16.08.2022, на підставі якого було складено висновок №004262, ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками лікарем-наркологом було встановлено стан наркотичного сп`яніння, чим було порушено наказ МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно з п. 13 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що лікар-нарколог повинен був відібрати у ОСОБА_1 будь-який інший біологічний матеріал для проведення дослідження, проте лікарем-наркологом не було дотримано вимог Інструкції та не роз`яснено чому може бути відібраний саме аналіз сечі.

Отже, суд вважає недопустимим доказом висновок №004262 від 16.08.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, через порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ураховуючи наведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Натомість п.2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не інкримінують.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки працівники поліції не підтверджують належними доказами порушення ОСОБА_1 саме п.2.9а) ПДР України, при цьому суд самостійно не може виходити за межі пред`явленого водію обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 130, 247, 268, 280, 283, 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач