Справа № 496/609/23
Провадження № 3/496/861/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від 1 взводу 2 роти 1 батальону Полку УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

07.01.2023 року о 09.50 годин в Одеській області, автодорога «Київ-Одеса», 452 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом з відповідною категорією, вчинене повторно протягом року (постанова ЕАР 5949548 від 27.09.2022 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом був здійснений виклик ОСОБА_1 у судові засідання на 15.02.2023 року, 17.03.2023 року та 31.03.2023 року, шляхом направлення судової повістки на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що особа зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Відтак, суд не вбачає підстав для відкладення слухання справи (при цьому звертає увагу на те, що клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило), і вважає можливим здійснити судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даної справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення п. 2.1 АПравил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом особою, що немає права керування транспортними засобами вчинене повторно протягом року.
Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 428063 від 07.01.2023 року.

Як вбачається з довідки старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойка М., що ОСОБА_1 права отримував та протягом року притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою ЕАР 5949548 від 27.09.2022 року, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.; постановою ЕАР 5949336 від 27.09.2022 року, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, а також, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які не мають або позбавлені права керування транспортними засобами, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено, а тому з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 126 ч. 5, 284, 287, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Горяєв