КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №377/32/23 Головуючий у І інстанції - Малишенко Т.О.
апеляційне провадження №33/824/1343/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Гармаша Михайла Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2023 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, працюючого в АРС ЦСВЯТ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №082347 від 11 грудня 2022 року, в цей же день, 11 грудня 2022 року о 22 год. 24 хв. по вул. Чернігівській, 2 у м. Славутич, Київської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя).

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , оскільки на момент приїзду поліцейських автомобіль перебував у несправному стані через неполадки мотору та стояв збоку дороги.

У відповідь на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 намагався дізнатися підстави, на яких ця пропозиція була висунута, однак подальше спілкування переросло у словесний конфлікт, в результаті чого дії ОСОБА_2 було розцінено як відмову від проходження огляду.

Направлення до закладу охорони здоров`я у його присутності не складалось та не було доведено до його відома.

Зазначає, що ОСОБА_2 не визнавав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, зазначив, що ОСОБА_2 керування транспортним засобом не здійснював.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, матеріали справи не містять доказів, що медичний заклад, про який згадували поліцейські є належним.

Обставини не направлення ОСОБА_2 для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, після його незгоди пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду.

Вищенаведене свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові саме від законного порядку огляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вважає, що судом першої інстанції не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи та надана помилкова оцінка встановленим обставинам, через що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №082347 від 11 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 11 грудня 2022 року о 22 год. 24 хв. по вул. Чернігівській, 2 у м. Славутич Київської області, керував автомобілем Audi 80, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_2 своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком до протоколу серії ААБ №082347;

- у поясненні ОСОБА_3 від 12 грудня 2022 року;

- у рапорті інспектора СРПП відділення поліції №2 Вишгородського РУП, майора поліції Тарасенка О. від 12 грудня 2022 року;

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, які складали протокол, не визнано протиправними у передбачений законом спосіб.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 11 грудня 2022 року за участю ОСОБА_2 .

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, а на відео зафіксовані подія правопорушення.

Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, таким, що відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга Гармаша М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Гармаша Михайла Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько