Справа № 683/1157/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши у судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №957587 від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 30 березня 2023 року о 08 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї пасербиці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №957568 від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 30 березня 2023 року о 08 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого пасинка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , який неодноразово викликався шляхом направлення на його адресу за місцем проживання та за місцем реєстрації судових повісток, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

З огляду на викладене, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані докази, приходжу до наступних висновків.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 30 березня 2023 року о 08 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї пасербиці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасинка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоров`ю, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення насильства в сім`ї, зокрема, за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 30 березня 2023 року, останній заперечував факт вчинення ним будь-яких неправомірних дій щодо дітей, вказував, що він дітей не ображає, а навпаки, намагається виховувати найкращим чином. Вказує, що теща та колишній чоловік дружини зводять на нього наклепи і таким чином намагаються змусити його залишити сім`ю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП суду було надано: два протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №957587 та серії ВАБ № 957568 від 30 березня 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 30 березня 2023 року о 08 годині за місцем спільного проживання ображав нецензурною лайкою дітей своєї дружини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; письмову заяву ОСОБА_4 від 30 березня 2023 року, у якій він зазначає, що чоловік його колишньої дружини ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно його дітей; письмові пояснення ОСОБА_4 від 30 березня 2023 року, в яких він зазначав, що ОСОБА_1 , який проживає із його дружиною ОСОБА_5 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, б`є дітей, забирає у них телефони та не повертає; письмові пояснення ОСОБА_6 від 30 березня 2023 року, у яких вона вказувала, що ОСОБА_1 , який проживає з її донькою ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно її онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, б`є дітей, забирає у них телефони, змушує постійно перебувати у психологічному напруженні; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30 березня 2023 року.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.283 КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 була заява ОСОБА_4 , який вказує, що є батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які проживають із матір`ю ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_1 , який систематично вчиняє відносно дітей домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру.

Докази, які долучені до протоколу, ґрунтуються лише на письмових поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про систематичне вчинення ОСОБА_1 психологічного, економічного та фізичного домашнього насильства відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

При цьому, жодних доказів, які б вказували на те, що саме 30 березня 2023 року о 08 годині за місцем спільного проживання ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою дітей своєї дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Не вказує про ці обставини і ОСОБА_4 , який звернувся до поліції з відповідною заявою.

Свідків події та обставин за яких ОСОБА_1 ображав дітей нецензурною лайкою 30 березня 2023 року о 08 годині, чи інших доказів, які б підтвердили зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення факт домашнього насильства немає.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_6 також не вказували, що ОСОБА_1 30 березня 2023 року о 08 годині за місцем проживання ображав дітей нецензурною лайкою.

При цьому, пояснень у дітей та їх матері ОСОБА_5 про обставини події, яка мала місце 30 березня 2023 року о 08 годині за місцем їх проживання, ніхто не відбирав і такі в матеріалах справи відсутні.

Отже, належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, у суду відсутні можливості спростувати доводи ОСОБА_1 , викладені ним у письмових поясненнях, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме умисного вчинення діянь психологічного характеру (ображав нецензурною лайкою пасинка та пасербицю), внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоров`ю, оскільки письмових пояснень у дітей та їх матері не відбирали, інших належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілим, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявні в матеріалами справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в зв`язку із чим провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: