Справа№ 953/1779/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2023 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №727083 від 27.02.2023, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання н/п дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, в наслідок чого останній перебував у антисоціальній групі, та 27.02.2023 о 15-40 перебував в ТЦ «Нікольський» по вулиці Пушкінській 2А з метою порушення громадського порядку, чим порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку про необхідність його повернення для належного оформлення органу, який його склав, з наступних підстав.

За статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із частинами першою - третьою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті (частини перша, друга статті 38 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із приписами статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол.

Вимоги до змісту протоколу встановлені статтею 256 цього Кодексу, якою було передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Завершальним етапом адміністративного розслідування при провадженні у справах про адміністративні правопорушення є направлення протоколу і всіх матеріалів розслідування на розгляд органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати відповідну категорію справ про адміністративні правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Протокол надсилається у певний строк відповідному уповноваженому органу.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зміст зазначеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявність у сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншої особи, яка їх замінює (далі - батьки); 2) усувається від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення деяких умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухилиться від виконання обов`язків саме окремих неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків з виховання і навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення деяких умов для тимчасового одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про прийняття та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 N 3під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: - незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складове виховання; - неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; - ненадання доступу дітей до культурних та інших духовних цінностей; - несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; - невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; - нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення не застосовуються адміністративні правопорушення, конкретні особливості, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків за віднесенням до своєї дитини та не вказано, з яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення основних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ухиляється остання.

Так, частина 1 ст. 184 КпАП України несе відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків забезпечення щодо деяких умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 2 ст. 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Однак у матеріалах справи взагалі відсутнє свідоцтво про народження дитини, як єдиний доказ, який би свідчив дату народження дитини та те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є його матір`ю.

Враховуючи викладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню органу, який направив матеріал, для належного оформлення.

Разом із цим, суд зазначає, що за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 02 вересня 2021 року у справі № 11-97сап20, немає процесуальних норм, які б забороняли судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 254, 256, 278 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 727083 від 27.02.2023 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Власова Ю.Ю.