Справа 362/4822/22
Провадження 3/362/142/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

встановив:

08.11.2022 року о 10:30 год. у Василькові Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 141, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

Такі дії ОСОБА_2 уповноваженою особою кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив факт вини у поставленому у провину правопорушенні. Пояснив суду, що того дня потрапив в ДТП. До нього під`їхали працівники поліції, які вказали на наявність у нього ознак сп`яніння. Запропонували пройти огляд на місці, він продув прилад Драгер, який показав, що він тверезий. Надалі запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Надали стаканчик з-під кави та провели огляд експрес-тестом на вісім видів наркотичних засобів. Цей тест виявився позитивним на два види наркотичних засобів. Після цього поліцейські запропонували йому поїхати до закладу охорони здоров`я і проти відповідний огляд там, наголосивши, що у будь-якому випадку у висновку лікаря буде констатовано перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Через це відмовився від проходження огляду у лікаря нарколога. Працівники поліції постійно тиснули на нього психологічно. Того ж дня самостійно звернувся до спеціалізованого закладу у м. Києві, де йому було проведено лабораторні дослідження його біологічних зразків, за висновком якого тест на наркотичні речовини негативний. В підтвердження вказаного надав відповідний висновок № 425 від 08.11.2022.

Представник ОСОБА_1 адвокат Устенко І.О. (діє на підставі договору № 280 від 22.11.2022) заперечив факт вино свого клієнта у вчиненні цього правопорушення і просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення. Не заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в протоколі часі та місці, заперечивши перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Серед іншого вказав, що на місці події працівники поліції змусили ОСОБА_1 пройти експерт-тест на наркотичні речовини, який виявився позитивним та показав наявність в організмі останнього наркотичних речовин. Надалі вони запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, що і було зафіксовано на камеру, оскільки був впевнений в позитивному результаті такого огляду через поведінку працівників поліції. При цьому вважає, що працівники поліції у порушення положень закону провели огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, а потім внесли до протоколу неправдиві відомості щодо його відмови від огляду на стан сп`яніння. Вважає, що працівники поліції були упередженими при оформлені даного матеріалу та зацікавлені в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вважає долучений відеозапис недопустимим доказом з огляду на його штучну створеність.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликались свідки, дані про яких вказані в протоколі, та працівники поліції, які оформляли даний протокол і додатки до нього.

ОСОБА_3 , працівник поліції який складав даний адміністративний матеріал, надав суду пояснення, що того дня під час патрулювання ними було помічено автомобіль, який з`їхав у кювет та здійснив зіткнення з парканом. Зупинились та почали спілкуватися з водієм ОСОБА_1 , який категорично заперечував факт керування вказаним транспортним засобом. На місце події вийшли люди з будинку, який був огороджений парканом, куди в`їхав водій, після чого ОСОБА_1 змінив свою позицію та підтвердив факт керування транспортним засобом і вчинення ДТП. При спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Запропонували поїхати до закладу охорони здоров`я, щоб там пройти відповідний огляд. Він відмовився. На місце події приїхала дружина ОСОБА_1 і виявила намір поїхати до аптеки і придбати тест на визначення вмісту наркотичних засобів. Після її повернення, надала водію цей тест, який він реалізував. Тест виявився позитивним. Дружина кричала на ОСОБА_1 , оскільки, з її слів, таке було не вперше. Знову запропонували поїхати до закладу охорони здоров`я, водій відмовився, вказавши, що самостійно пройде такий огляд в м. Києві. Оформили протокол і додатки до нього, а транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасового утримання. Зауважив, що це вже не перший випадок складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП.

З ініціативи сторони захисту до суду прибув свідок ОСОБА_4 (дружина), яка надала суду пояснення, що того дня її чоловік повідомив, що потрапив у ДТП та працівники поліції везуть його на проведення експертизи. Прибула на місце події. Поліцейські поводились неадекватно та звинувачували її чоловіка у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння. Вказали, що зараз доведуть цей факт та дістали відповідний експрес-тест, потім надали стаканчик з-під кави для відбору у її чоловіка біологічних зразків (сечі). Її чоловік надав біологічні зразки та вони провели тест, який показав позитивний результат на два види наркотиків. Після цього поліцейські наполягали на доставці ОСОБА_1 до лікаря нарколога, погрожуючи, що у разі підтвердження позитивного результату її чоловіка буде взято на відповідний облік. Через це її чоловік відмовився від проходження огляду у лікаря нарколога. Зауважила, що вона є працівником, дотичним до проведенням різних лабораторних досліджень, та вважає, що проведений працівниками поліції експрес-тест не витримує жодної критики, оскільки порушено процедура його проведення, а як наслідок недійсним є отриманий результат. Склали протокол і вони з чоловіком поїхали до лабораторії, де він пройшов огляд, результат негативний.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи повідомленими про час та місце судових засідань, до суду не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо кваліфікації поставленого в провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення .

Так, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається його суть: «водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків». Зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення - частина 2 статті 130 КУпАП.

Водночас суд зауважує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість у суду відсутня інформація вчинення ОСОБА_1 протягом року порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, при матеріалах справи мається інформація лише з адмінпрактики про складення щодо нього 10.06.2022 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив про складення щодо нього протоколу за ст. 130 КУпАП, однак ствердив, що рішенням суду було закрито провадження по цій справі. Копії такого рішення суду сторона захисту суду не надала.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У силу ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням установлених обставин і заважаючи на відсутність у суду відомостей про факт вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року порушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, не погіршуючи становище ОСОБА_1 , доходить висновку про перекваліфікацію його дій із ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки п. 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні. З цього доказу вбачається, що ОСОБА_1 надає свої анкетні дані та надалі без жодного тиску підтверджує факт керування транспортним засобом ЗАЗ Lanos ,д.н.з. НОМЕР_1 . Потім на пропозицію поліцейського двічі відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я. На відеозаписі присутні свідки, які підтверджують, що вони чули факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. З огляду на відмову ОСОБА_1 працівник поліції повідомляє його про складання щодо нього протоколу за ст. 130 КУпАП та озвучує виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 жодних зауважень не висловлює.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання неналежним доказом по цій справі відеозапису події з огляду на те, що доказ є «штучно створений», то суд зауважує, що цей відеозапис досліджено у судовому засіданні, він стосується предмета доказування по цій справі, а тому клопотання про його недопустимість суд відхиляє.

При цьому, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями викладеними в протоколі серії ААБ № 151213 від 08.11.2022, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «наркотичні речовини не вживав. на експертизу не їду» та проставлено короткий підпис;

-даним акта огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі здоров`я, за яким у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, ОСОБА_1 мав пройти огляд, однак він не проведений через його відмову;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 08.11.2022 за якими в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Зазначене підтверджують особистими підписами;

-даними копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.11.2022, за яким транспортний засіб ЗАЗ Lanos д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядкуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 . При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський залучив двох свідків.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 та його представника щодо невизнання вини за ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Щодо позиції сторони захисту про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за яким був «результат негативний», то вони не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Згідно до вимог ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 9 інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. ( п. 1 Розділ ІІІ Інструкції).

Разом з тим, медичний огляд, який пройшов ОСОБА_1 самостійно, не може свідчити про відсутність в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не спростовує його відмову від проходження обов`язкового огляду на пропозицію поліцейського, що є самостійною складовою об`єктивної сторони правопорушення за статтею 130 КУпАП. Так, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тому результат дослідження (CITO TEST) № 425 від 08.11.2022 ТОВ «МЕДЛЮКС+» про те, що результат дослідження негативний не спростовує його відмови від проходження огляду.

Поруч з цим суд констатує, що ТОВ «МЕДЛЮКС+» не входить до переліку закладів охорони здоров`я області, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, цей огляд проведений без присутності поліцейського, у цьому висновку не зазначено точний час його проведення.

Отже, даний висновок суд до уваги не бере з огляду на вищезазначене.

Не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я через тиск з боку працівників поліції, оскільки це спростовується, зокрема, відеозаписом події. Це стосується і покликанням сторони захисту про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Суд критично відноситься і до пояснень свідка ОСОБА_4 , дружини водія, яка, на думку суду, є зацікавленою особою по цій справі.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу винного, ступінь його вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко