ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/697/23 Справа № 199/1430/23 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Бервенка О.М. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2023 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої Бервенка О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №826400 ОСОБА_2 31 січня 2023 року приблизно о 18:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої цивільної дружини, а саме: не впускав її до місця її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі, матеріали справи направити до Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що в протоколі міститься суть адміністративного правопорушення, а саме, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, економічного характеру, оскільки останній не пускав потерпілу до місця мешкання, чим фактично позбавив її житла, одягу, іншого майна чи документів або можливості користуватись ними. Зазначає, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів на підтвердження зазначених потерпілою обставин правопорушення, зокрема, фото та відео матеріали погрому, які з невідомих причин не були долучені до матеріалів справи. Вважає, що з огляду на систематичність дій ОСОБА_2 , а саме систематичне вчинення щодо потерпілої домашнього насильства, в них наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що не було враховано судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол, складений щодо ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки фактично хоч і містить кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте вони належним чином не встановлені, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Крім того, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_2 діяв з умислом вчинення домашнього насильства економічного характеру стосовно ОСОБА_1 .

Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про спричинення діями ОСОБА_2 ОСОБА_1 будь-яких наслідків.

При цьому відповідно до наданих під час розгляду справи у суді першої інстанції пояснень ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_3 , в яку він відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення не пускав ОСОБА_1 , знаходиться у його приватній власності, ОСОБА_1 та їх спільна дитина дитини у цій квартирі не зареєстровані та фактично не проживають, при цьому він дійсно надав дозвіл ОСОБА_1 проживати в цій квартирі, однак остання самовільно змінила замки на вхідних дверях квартири, чим позбавила його доступу до неї.

Крім того, свідки, якщо вони є, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що за відсутністю доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не можна вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та її представником не надано достатньо доказів на підтвердження факту наявності в діях ОСОБА_2 ознак домашнього насильства, які б свідчили про вчинення ним відповідного адміністративного чи кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, обставини правопорушення, як вони викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи та прийняв законне та обгрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно встановив відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Бервенка О.М. залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2023 року про закриття на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот