ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

МЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника Стратія М.В. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.03.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.03.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536.80 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 25.12.2022 року о 16.37 год. по вул. В.Александрі, 119 в м. Чернівці керував автомобілем «Фольцваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, адвокат Стратій М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати цю постанову та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому посилався на те, що працівниками поліції було складено протокол, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме не було відібрано пояснення у особи, яка притягається до відповідальності. До постанови не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а додані до матеріалів справи записи з боді-камер поліцейських не містили зображення. Однак, суд за власною ініціативою

ЄУНСС 725/43/23 провадження №33/822/240/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_2

витребував записи з боді камер, чим порушив принцип змагальності сторін. Вказував, що працівниками поліції не велось безперервне фіксування і при проведенні огляду водія поліцейський зобов`язаний був залучити двох свідків. Крім того, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився на місці зупинки автомобіля, однак, в порушення вимог Інструкції, до медичного закладу ЧОНД працівниками поліції доставлений не був.

Стверджував, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 не надавав згоди на проведення огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або висловив незгоду з його результатом, у зв`язку з чим він мав би проходити цей огляд в ЧОНД. Апелянт наполягає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з грубими порушеннями вимог чинних нормативних актів, а тому є неналежними доказами.

Вказував, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд, або відмовитися від нього, і на його думку, спонукали ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду. Також поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Апелянт також зазначав, що постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, а є рішенням суб`єкту владних повноважень. Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними доказами. З оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП вбачається, що вона не містить визначених та обов`язкових реквізитів, передбачених ч.3 ст. 283 КУпАП.

Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а тому постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши адвоката Стратія М.В., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що в задоволенні вимог апелянта необхідно відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

З постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.12.2022 року вбачається, що в цей день о 16.42 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольцваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 і при здійсненні перестроювання не подав відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.28 ПДР України (а.с.3).

Зазначена постанова не була оскаржена ОСОБА_1 та набрала законної сили. А тому твердження апелянта про незаконність цієї постанови є необґрунтованим.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху з порожнини рота), а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозапису, що був долучений до матеріалів справи, вбачається, що під час спілкування водія ОСОБА_1 з поліцейськими, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремор пальців рук.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що 25.12.2022 р. о 16.45 год. ОСОБА_1 було запропоновано пройти такий огляд в ЧОНД, на що останній відмовився (а.с.2).

Відмова водія ОСОБА_1 була зафіксована працівниками поліції на боді камеру та відео долучено до матеріалів справи.

А тому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано спочатку пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апелянта про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є необґрунтованими.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що в графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено - відмовився у зв`язку з хворобою своєї дитини (а.с.1).

Ненадання пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності є його правом та не свідчить про недійсність цього протоколу.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування судового рішення та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Стратія М.В. відмовити, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.03.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом:суддя