ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/246/23 Справа № 712/2537/23 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Дона В.О. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Дона В.О. на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.03.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Руська

Поляна Черкаської обл., громадянина

України, має загальну повну середню

освіту, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення автомобіля, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 4.03.2023 р. о 22:25 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21011 р/номер НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 10, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно, протягом року вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП від 28.01.2023 р., чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Дон В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що протокол про адмінправопорушення було складено з порушеннями процесуального права, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, що підтверджується наданими до протоколу відеозаписами, відповідно до яких не вбачається факту керування транспортним засобом, хоча він дійсно перебував в цьому автомобілі, до автомобіля підійшли поліцейські та запропонували надати водійське посвідчення, оскільки такого посвідчення не було, він надав паспорт, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , захисника Дона В.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2 - ч. 4 цієї статті та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 099482 від 4.03.2023 р., даними відеозапису з боді-камер поліцейських, з якого вбачається, що обставини, які викладені в протоколі про адмінправопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно, протягом року після вчинення 28.01.2023 р. адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, допитано свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що 4.03.2023 р., він, керуючи автомобілем ВАЗ-21011 р/номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та дівчина на ім`я ОСОБА_3 , приїхали до Черкас по своїм справам. Зупинилися о 22:25 год. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 10, і свідок з дівчиною пішли по своїм справам, ключі залишилися в автомобілі, він був відсутній приблизно 30 хв., а в цей час до автомобіля підійшли працівники поліції, які складали протокол на ОСОБА_1 .

Проте, ці покази свідка апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки під час складання протоколу про адмінправопорушення та в суді першої інстанції ОСОБА_1 не повідомляв ні працівників поліції, ні суд, що інша особа, а не він керувала автомобілем. Апеляційний суд переконаний, що ці покази надані свідком з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєне і спростовуються відеозаписом з нагрудних боді-камер поліцейських, з якого вбачається, що під час складання протоколу ОСОБА_1 ніяким чином не заперечував, що саме він керував автомобілем, навпаки намагався довести поліцейськім, що вони не могли бачити, як він виконував маневр розвороту на кільці.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, твердження про те, що поліцейськими порушено процедуру складання протоколу, що унеможливлює застосування у якості доказу протоколу про адмінправопорушення, апеляційний суд визнає як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без наявності права керування та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.

Судом встановлено, що 28.01.2023 р. ОСОБА_1 був притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ця постанова набрала чинності, не оскаржувалася ( а. пр. 4 та 3).

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом першої інстанції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що причиною зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 стало неправильне встановлення номеру на авто, водій дав пояснення про те, що права на керування автомобілем взагалі не отримував.

Таким чином, порушень норм КУпАП під час складання протоколу про адмінправопорушення не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Проте, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка не отримувала посвідчення водія та не має права керування транспортними засобами, що підтверджено довідкою нач. відділу АП УПП в Черкаській обл. від 6.03.2023 р. (а. пр. 6).

З огляду на ці обставини та приймаючи до уваги, що відмінність адмінправопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену у абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, що суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Тому, враховуючи ці обставини, згідно ст. ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі

двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., без позбавлення права керування транспортним засобом табез оплатного вилучення автомобіля, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.03.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин постанови Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.03.2023 р. стосовно ОСОБА_1 накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника Дона В.О. - задовольнити частково.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.