ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника адвоката-Мунтяна Т.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України,

працюючого сторожем Марганецького ліцею. №11, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2023 року близько 10.30 год., за адресою: м. Марганець, вул. Соборна, 14, ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні Марганецького ліцею №11, вчинив конфлікт із ОСОБА_2 , в ході якого виражався в її сторону нецензурною лайкою, застосував фізичну силу, чим порушив громадський порядок та скоїв правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Потерпілій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. ст. 269, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні особа, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 свою вину не визнав і суду пояснив, що він працює у вказаному навчальному закладі сторожем. Того дня він був вихідний. Його викликали на роботу, щоб він повернув ковдру, яку брав щоб зігрітися. На роботі між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт через ключ від його кімнати, який вона вимагала повернути. Оскільки в кімнаті знаходились його особисті речі він відмовився передати ключі. До конфлікту приєдналася ОСОБА_2 .. З даними працівниками у нього вже давно неприязні відносини. Він нікого не ображав, силу ні до кого не застосовував.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що того дня викликали сторожа ОСОБА_4 на роботу, щоб він відкрив свою кімнату та віддав речі та ключі від кімнати. ОСОБА_4 приїхав на роботу, та вчинив конфлікт, а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників закладу та придавив її дверима. Була викликана поліція та швидка допомога. Її та інших працівників оглянули, у лікарню вони не зверталися. На суворому стягненні наполягає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 прийшов до неї у кабінет, щоб повернути ковдру яку він у неї брав раніше. Коли вони спустилися до його кімнати він викинув її речі їй під ноги. Став закривати двері та почав махати руками. Під час сутички вдарив її під око. Викликали поліцію та швидку. До медичного закладу не зверталася.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що вона того дня була свідком того, як ОСОБА_1 під час сутички, вдарив під Петровську кулаком по обличчю та дверима притиснув ОСОБА_2 .. Він виражався в їх бік нецензурною лайкою.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, потерпілу, свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 173 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ст.173 КУпАП передбачає накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №199966 від 05.07.2023 року; показаннями потерпілої та свідків, допитаних у судовому засіданні, які підтвердили факт скоєння ОСОБА_1 дрібного хуліганства, письмовими поясненнями самого правопорушника, в яких він не заперечував, що між ним та персоналом навчального закладу виник конфлікт через ключ, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2023 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в яких вони вказали, про обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, невизнання вини ОСОБА_1 , суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності так, як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Посилання захисника на те, що в протоколі не правильно зазначено потерпілу, замість ОСОБА_2 помилково зазначено ОСОБА_6 , не є підставою для закриття провадження та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, потерпіла наполягає на суворому адміністративному стягненні, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23,24,33,40-1, ст. 173, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 ( вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула