ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/974/23 Справа № 193/305/23 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Васюти О.О., захисника Омельченка Ю.А., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 13 лютого 2023 року о 23 год. 35 хв. по вул. Жовтнева в районі буд. № 2 с. Новоюліївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011 н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. На обґрунтування своїх вимог вказує, що транспортним засобом не керував, його автомобіль був поламаний, про що свідчив відкритий капот під час під`їзду патрульної поліції. Поліцейські його транспортний засіб не зупиняли, а під`їхали до нього, коли він стояв з вимкненим мотором та на аварійних вогнях. Від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився, у зв`язку із тим, що не керував транспортним засобом, за кермом був інший водій. Вказані обставини підтвердили свідки у судовому засіданні, на що суд не звернув уваги та зробив висновки, які не відповідають обставинам та матеріалам справи.

Звертає увагу, що відео зйомка поліцейських велась уривками, в тих частинах де вигідно поліцейським. Автомобільний реєстратор не вказаний у протоколі, а тому не може вважатися доказом у справі. Зауважує, що його автомобіль не зупиняли, причину зупинки не повідомляли, а тому усі докази є недопустимими.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №395228 від 13.02.2023 року, у якому поліцейським відображені обставини вчинення водієм вищеназваного адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія від 13.02.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відмовився; рапортом поліцейського, відповідно до якого зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від походження огляду відмовився; відеозаписом поліцейських з місця події, здійснений з бодікамри поліцейського де зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 21011, після під`їзду патрульної поліції з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , інших автомобілів на дорозі не було, під час спілкування з водієм, працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 однозначно двічі відмовився від проходження такого огляду. При цьому, йому роз`яснено, що за відмову від проходження огляду також передбачена адміністратвина відповідальність, заперечень що не він керував транспортним засобом ОСОБА_1 жодним чином не висловлював.

Крім того, судом першої інстанції допитані свідки, ОСОБА_2 , яка показала, що автомобілем керував ОСОБА_3 , автомобіль зламався та ОСОБА_3 пішов за запчастинами, також показала, що повз них проїхав інший автомобіль, а згодом під`їхав автомобіль патрульної поліції.

Свідок ОСОБА_4 надав аналогічні показання у суді першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи та розцінюються апеляційним судом як спроба ухилитись від адміністративної відповідальності та як наслідок, від адміністративного стягнення. Так, дослідивши відеозапис поліцейських, апеляційним судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21011, оскільки враховуючи характерні ознаки світлових сигналів автомобіля ВАЗ 21101, в тому числі фар, беззаперечно вбачається, що автомобіль рухався, зупинився з підстав переслідування патрульної поліції та в момент, коли під`їхав автомобіль патрульної поліції, водієм вимкнено двигун, та з водійсього місця вийшов саме ОСОБА_1 . Під час спілкування з працівниками поліції останній не заперечував факт керування ним автомобілем, який є його власністю, та не вказував на інших осіб, які начебто керували транспортним засобом. Заперечення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 почав висловлювати вже в суді, що апеляційний суд сприймає як спосіб захисту та спробу уникнути від адміністративної відповідальності.

Крім того, показання свідків, що повз них проїхав інший автомобіль, також спростовуються даним відеозаписом, відповідно до якого, автомобіль за яким слідували поліцейські з поля зору камери відео реєстратора не виходив та під`їхав саме до автомобіля ВАЗ 21011, з якого вийшов ОСОБА_1 .

Разом з цим, апеляційний суд наголошує, що запис слідування патрульної поліції за автомобілем ВАЗ 21011 безперервний та на відеозаписі поліцейських відображені усі події, які необхідні для висновку, про доведеність як факту керування транспортним засобом так і факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є складом інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У апеляційного суду відсутні підстави вважати відеозапис з реєстратора автомобіля патрульної поліції недопустимим доказом, оскільки його походження не викликає сумніву, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є хибними.

Сукупність усіх вказаних обставин дає підстави стверджувати, що автомобіль ВАЗ 21011 рухався під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим ОСОБА_1 .

Отже матеріалами справи доведені дві обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому підстав для закриття провадження апеляційний суд не вбачає.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги не вказують на порушення суддею при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , не заперечує факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а лише заперечує факт керування та рух автомобіля, що не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді, а тому відсутні підстави для скасування постанови суду та визнання в діях ОСОБА_1 відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Будь яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на підтвердження доводів апеляційної скарги не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя