П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1398/23

Провадження № 3/348/720/23

22 червня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянки України, ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області 28.02.2013, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 173 КУпАП,

У с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 786620 від 12.06.2023, 08.06.2023 близько 15.00 год. Гр. ОСОБА_1 в загальному коридорі ТЦ «Полярис» в м. Надвірна по вул. Мазепи, 25А, висловлювалась нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона працює в торговому центрі «Полярис», має салон краси. Двері в салон відкриваються в обидві сторони і вона їх інколи відкриває в сторону коридору та тримає відкритими. Її салон знаходиться в кінці коридору. На початку коридору знаходиться канцелярський магазин потерпілої ОСОБА_2 , яка протягом останніх двох місяців постійно закриває двері її салону, при цьому гримає ними, стукає і каже, що вони їй заважають. 08.06.2023 ОСОБА_2 облила двері салону брудною хлорованою водою, після чого ОСОБА_1 викликала поліцію. Нецензурною лексикою не виражалася, тільки запитала, навіщо вона це робить, при цьому голос вона підвищувала. Вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнає і просить справу закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Зубченко І.І. в судовому засіданні зазначила, що в діях її підзахисної відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та просила справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян матеріали справи не містить і органом, що порушив провадження в справі, такі докази суду не надані.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є власницею канцелярського магазину, який розташований в торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на початку коридору, в кінці коридору знаходиться салон ОСОБА_1 , туалет та вихід на стоянку. Також вона є членом ОСББ та відповідно до статуту має право робити зауваження. Останнім часом ОСОБА_1 почала відкривати свої двері на коридор та тримати їх відкритими. Одного разу ОСОБА_2 несла вазу та коробкою зачепила двері салону, після чого вона їх відкрила в сторону салону і зробила ОСОБА_1 зауваження, яке остання до уваги не взяла. 06.06.2023 вона йшла з відром з водою та зачепила двері салону, на що ОСОБА_1 прибігла в туалет з трубою та погрожувала їй. 08.06.2023 ОСОБА_1 цілий день ходила по коридору з телефоном, ОСОБА_2 в період з 13 по 14 ходила на ринок, коли прийшла, на вході була скомкана доріжка та стояла ОСОБА_1 , яка підставила їй підніжку, через що ОСОБА_2 перечепилася та ледь не впала і запитала у ОСОБА_3 , чи їй нічого робити, що вона підніжки ставить. Біля 15 вона йшла проходила повз перукарню ОСОБА_1 , остання схопила її за руку і тримала, вибігла її мати та схопила ОСОБА_2 за руку і за волосся, висмикнула клок волосся. ОСОБА_2 присіла і сказала «ви що, здуріли, що ви робите». Після чого одразу прийшов дільничний. Вона хотіла зняти побої, однак працівники поліції її відмовили. Двері в салон ОСОБА_1 вона закривала двічі, коли йшла з коробкою та з відром і зачепила їх. Це не було протягом двох місяців, оскільки тільки місяць потому вона повернулася із-зі кордону. Під час події 08.06.23 ОСОБА_1 на її адресу нецензурною лайкою не висловлювалась, вона тільки схопила її за руку та тримала. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник потерпілої адвокат Галайба М.В. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, виходять за межі наявного конфлікту і в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, тому в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та не вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із первісних джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення має бути складений у строгій відповідності із вимогами Закону.

Протокол про адміністративне правопорушення є формою викладу адміністративного звинувачення, де може бути зазначений перелік можливих доказів вини правопорушника.

Суть адміністративного правопорушення зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, що прямо передбачено ст. 256 КУпАП.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя, розглядаючи справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться у провину висловлювання нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 ..

Складанню протоколу передувало звернення ОСОБА_2 до Начальника Надвірнянського РВП, в якому вона просила прийняти міри до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 08.06.2023 близько 15:00 вчинили словесний конфлікт, шарпали її за волосся, одяг, погрожували фізичною розправою (а.с.6).

В протоколі свідки не зазначені, до протоколу прикладені пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ..

Учасники справи клопотань про допит свідків не заявляли.

Представник потерпілого просила суд критично оцінити пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах справи.

Оскільки дані особи не були безпосередньо допитані в судовому засіданні та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, суд не приймає дані пояснення до уваги.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні з показів самої потерплої та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час конфлікту 08.06.2023 ОСОБА_1 не висловлювалася на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки суду не надано беззаперечних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і в судовому засіданні самою потерпілою було спростовано дії ОСОБА_1 , які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу потерпілої, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 173, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 26.06.2023.