Дата документу Справа № 335/5424/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5424/22 Головуючий в 1 інст. Стеценко А.В.
Провадження №33/807/231/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пузіна Д.М. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжявід 12 січня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 30.08.2022 в провадження судді з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 143449 від 15.08.2022, згідно якого 14.08.2022 о 23 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, пр-т Соборний, біля буд. 190, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 5361 від 15.08.2022, чим порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Пузін Д.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вказує, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, а судом першої інстанції допущений спрощений підхід при розгляді справи, що відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 є неприпустимим.

Так зазначає, що судом за клопотанням сторони захисту був витребуваний акт медичного огляду відносно ОСОБА_1 та сертифікат відповідності щодо спеціального технічного засобу, проте відповідний сертифікат не наданий. За таких обставин вважає, що факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння знаходиться поза розумним сумнівом.

Вказує, що посилання судді в своїй постанові на положення Інструкції, затвердженої спільним наказам МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 про те, що остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень є хибним, оскільки вищезазначеною Інструкцією передбачено обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023р., провадження по закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи про належне повідомлення учасників судового провадження про розгляд справи в апеляційному суді, заяву адвоката Пузіна Д.М. про розгляд адміністративної справи без його участі та участі ОСОБА_1 , вважаю за можливе розглянути справу за відсутністю учасників судового провадження, що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 143449 від 15.08.2022 року (а.с. 4) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5361 від 15.08.2022 року (а.с. 7); завіреною належним чином копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5361 від 15.08.2022 року (а.с. 26); завіреною належним чином копією результату імунохроматографічного дослідження № 6941, 6942 від 15.08.2022 року (а.с. 27), відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що працівники медичної установи не надали до суду сертифікат відповідності щодо спеціального технічного засобу та не провели лабораторного дослідження, яке проводиться з метою виявлення або уточнення стану сп`яніння, а лише експрес-тест, результати якого не є належними доказами перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, вважаю необґрунтованими, виходячи з наступного.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5361 від 15.08.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 7).

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП.

З результатами, зазначеними у вказаному висновку, ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчує відеозапис з матеріалів справи. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не надходило. Навпаки, при спілкуванні із лікарем ОСОБА_1 зазначив, що не систематично, але вживає наркотичні речовини.

Крім того, за клопотанням адвоката Пузіна Д.М. судом першої інстанції витребувано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5361 від 15.08.2022 року, в якому зазначено зовнішній вигляд обстежуваної особи, її поведінка, стан свідомості, орієнтування на місці, вегетативно-судинні реакції, рухова сфера, лабораторна діагностика, метод лабораторного тестування, результат лабораторних тестів. За результатами огляду та тестів встановлено заключний діагноз наркотичне сп`яніння (а.с. 26).

Також, із наявного акту вбачається, що лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 , здійснював лабораторну діагностику з метою уточнення наявних речовин впливу методом лабораторного тестування шляхом імунохроматографічного дослідження (СITО TEST). Результат вказаних досліджень позитивний (марихуана, метамфетамін).

Слід зауважити, що імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням.

При цьому, слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013 року), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.

Таким чином, вищевказаний аналіз, проведений лікарем у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Результати проведеного огляду та лабораторного дослідження біологічних зразків ОСОБА_1 у своїй сукупності дають підстави вважати про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, а твердження захисника про необхідність проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння, з огляду на результати проведеного огляду ОСОБА_1 , є безпідставним.

За вказаних обставин вищевказані докази є належними та допустимими.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Пузіна Д.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник