Справа №: 343/781/23
Провадження №: 3/0343/360/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого судді Керніцького І.І.,

з участю: секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , неодруженої, тимчасово не працюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 130; ст.122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Воробця Р.М.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та будучи водієм транспортного засобу, залишила на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої вона причетна.

28 березня 2023 о 15.20 год в м. Долина по вул.Грушевського, 18, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Polo", д.н.з. НОМЕР_1 , а саме рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований позаду. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.9. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також 28 березня 2023 о 15.20 год в м. Долина по вул.Грушевського, 18, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Polo", д.н.з. НОМЕР_1 , а саме рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований позаду та залишила місце ДТП, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п. 2.10. а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що вона 28 березня 2023 о 15.20 год в м. Долина по вул.Грушевського,18, керувала транспортним засобом марки "Volkswagen Polo", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «Рожнятівська БЛ» відмовилася.

Таким чином, крім вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не визнала, щодо правопорушень за ст. 122-4, 124 КУпАП вказала, що 28.03.2023 вона приїхала до податкової, де пробула біля 30 хвилин. Машину припаркувала неподалік, по вул.Грушевського. Коли виїжджала, рухаючись заднім ходом, відчула нехарактерний звук машини. Після чого вийшла і оглянула свій транспортний засіб, на якому слідів зіткнень не було. В той час з магазину вийшла жінка і сказала, що вона пошкодила її автомобіль. Жінка зателефонувала до свого чоловіка і вони домовились про визначення вартості ремонту, орієнтовно 4000 грн. Після того вона поїхала на іншу зустріч. Через кілька хвилин вона отримала смс, в якій потерпіла повідомила, що вона викликає поліцейських. Згодом до неї зателефонував поліцейський та повідомив про те, що вона залишила місце ДТП і попросив прибути на місце події. На місце події її привезла знайома ОСОБА_3 . Там був екіпаж поліції, де їй запропонували скласти євро протокол та вирішити справу мирним шляхом. Вони з ОСОБА_2 почали домовлятись про відшкодування шкоди. Після цього приїхав другий екіпаж поліції. Вона повідомила, що вони прийшли до згоди про складання євро протоколу. Однак поліцейський повідомив, що врегулювати цю подію без участі поліцейських неможливо і потрібно зафіксувати всі обставини ДТП. Далі їй запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Вона, помітивши, що між поліцейськими та ОСОБА_2 відбуваються якісь підозрілі розмови, вирішила пройти огляд в медичному закладі. Драгер продути вона не змогла через те, що сильно розхвилювалась.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 28.03.2023 біля 15:20 год вона перебувала у магазині по вул.Грушевського, де до неї підійшла жінка ОСОБА_4 і повідомила, що її машину стукнула жінка і намагається втекти з місця ДТП. Однак ОСОБА_4 та її сестра завадили це зробити. Коли вона підійшла та почала говорити з ОСОБА_5 , остання почала заперечувати свою причетність до ДТП. Згодом вони домовились, що ОСОБА_5 відшкодує їй вартість пошкодження, після чого вона сіла в машину і поїхала. Вона кілька разів телефонувала до ОСОБА_5 , однак та не відповідала близько пів години. Тоді вона подзвонила до свого чоловіка, який порадив їй звернутись в поліцію. Cпочатку приїхав один екіпаж поліції, згодом інший, який відправився шукати ОСОБА_6 . Коли приїхала ОСОБА_5 , то стала знову пропонувати вирішити справу мирним шляхом. Однак поліцейський запропонував пройти освідування на стан сп`яніння, після чого поведінка ОСОБА_5 різко змінилась.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130, 122-4, 124 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №191010 від 28.03.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавалось. З вказаним протоколом та розглядом справи Долинським районним судом ІваноФранківської області ОСОБА_1 ознайомилася, що засвідчив власним підписом. В графі пояснення зазначила:" з протоколом не згідна. На огляд їздили у Долинську ЦЛ, на Драгер проходила та показники відсутні. Даний протокол складено не правомірно. Вимова чітка, тремтіння рук відсутнє" (а.с. 1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовилася (а.с. 2);

- направлення, складене 28.03.2023 о 17:00 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП «ДБЛ» ДРР відділення ЕММД, у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук. Результат огляду не вказаний. Мівстяться зауваження ОСОБА_1 про те, що лікар ЕМД на момент звернення освідчення не проводить на факт алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- направлення, складене 28.03.2023 о 17:20 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП Рожнятівська БПЛ, у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук. Огляд не продився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 (а.с. 4);

-письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 28.03.2023 (а.с.5, 6);

-оптичний диск з відеозаписом, оглянувши який судом встановлено про те, що проводиться огляд на «Драгер». Поліцейський тестує Драгер-показник нерозбірливий. Інший учасник відмовився від проходження освідчення в медичній установі і на Драгер. На записі чути тільки розмову поліцейського, однак не можна розібрати пояснення особи. Водій погоджується проїхати у медичний заклад. Після доставки водія до КНП «Долинська БЛ», медичний працівник повідомив, що лікар не буде проводити освідчення. Водію пропонують пройти огляд на алкотестері. Водій дує у прилад, однак прилад не спрацьовує. Дають інший прилад, однак водій недостатньо дихає на думку поліцейського. Тест проводять неодноразово, про те не можна виміряти кількість проміле (час 17:19 год). Поліцейський оголошує направлення в лікувальний заклад в смт.Рожнятів, на що водій запитує, чому має їхати саме в смт.Рожнятів. Дані твердження водія поліцейський розцінює як відмову. Водій вказує, що вона лише «притулилася» до іншого автомобіля, після чого випила 50 г коньяку (а.с.13);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №190157 від 28.03.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та вказано, що пояснення додаються на окремому аркуші, однак такі до матеріалів справи не долучені (а.с.17);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №190156 від 28.03.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та вказано, що пояснення додаються на окремому аркуші, які долучені до матеріалів справи (а.с.23);

- схему місця дорожньо-транспортної події, яка склалася 28.03.2023 о 15.20 год у м. Долина по вул. Грушевського,18, в якій зазначено, що внаслідок ДТП в транспортного засобу марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 наявне пошкодження, а саме: тріщина заднього бампера. На схемі відображено місце знаходження вказаного транспортного засобу після ДТП (а.с.24);

-протокол прийняття заяви про вичнене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.03.2023, згідно з яким ОСОБА_2 просить встановити водія автомобіля марки Volkswagen Polo", д.н.з. НОМЕР_1 , який допустив зіткнення з її автомобілем марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце 28.03.2023 о 15.20 год у м. Долина по вул. Грушевського,18 (а.с.25);

- світлокопію фотосвітлини, на якій зображено автомобіль марки Volkswagen Polo", д.н.з. НОМЕР_1 , однак яка не відображає пошкоджень автомобіля через низьку якість знімку (а.с.30).

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, доводи потерпілої, дослідивши письмові докази, розглянувши матеріали адміністративних справ, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Як передбачено згаданими вище нормативними актами, працівники поліції після пропонування пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», повинні були отримати чітку відповідь про погодження пройти огляд або відмову від проходження огляду, й в залежності від відповіді провести огляд на місці, у разі якщо водій погодився, або запропонувати пройти огляд в медичному закладі, у разі якщо водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Однак, зміст відеозапису дозволяє дійти висновку про те, що працівниками поліції не було дотримано вимог, передбачених як вимогами ст.266 КУпАП, так й приписів Інструкції, в частині процедури проведення огляду, оскільки водію ОСОБА_1 не роз`яснювалися її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є прямим порушенням вимог закону (ст. 256, 266, 268 КУпАП), які свідчать про порушення прав ОСОБА_1 та ставить під сумнів одержану доказову інформацію.

Із відеозапису не вбачається переконливих підтверджень про наявність ознак у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, нечіткої вимови слів, немає порушень координації її рухів чи тремтіння рук, в неї адекватна поведінка.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ДБЛ» ДРР відділення ЕМД, то таке складене тільки 28.03.2023 о 17:00 год, хоча у провину ОСОБА_1 умінено відмову від проходження огляу у медичному закладі 28.03.2023 о 15:20 год, про таку дату зазначено і в рапорті поліцейського. Крім того у графі «Результат огляду» не зазначено результати такого. Натомість містяться зауваження ОСОБА_1 про те, що черговий лікар ЕМД на момент звернення освідчення не проводить на факт алкогольного сп`яніння. Суд зазначає, що неможливість здійснення освідування черговим лікарем районної лікарні не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського, однак факт складення такого направлення свідчить про недотримання процедури огляду водія загалом.

Разом з тим, щодо другого направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Рожнятівська БЛ», то таке вже складене 28.03.2023 о 17:20 год, що на 2 години пізніше вчинення поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (15.20 год).

З даного приводу суд звертає увагу на норми Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Вказане, з врахуванням вищевикладених обставин, свідчить про порушення прав особи при складенні адмінматеріалів, недотримання встановленої процедури огляду, що є підставою для визнання згаданих вище письмових доказів недопустимими.

Долучений ж до матеріалів рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінністатті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Суд також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, яке має бути доведено в суді іншими доказами, а сам протокол не може бути єдиним доказом вини.

Тому, зазначені сумніви, в силу вимог ст. 62 Конституції України, суд трактує на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в сукупності досліджені обставини не підтверджують факту беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, долучені письмові докази складені з суттєвими порушеннями, тому суд приходить до висновку, що поліцейськими не доведено поза розумним сумнівом беззаперечними та допустимими доказами, здобутими у встановленому законом порядку, наявність в діях ОСОБА_1 складу поставленого їй в провину адміністративного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного вважаю, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, суд зазначає таке.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою.

Згідно з п. 2.3. б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п.п. 2.10. а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетною до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаною вчинити дії, передбачені пунктом 2.10. Правил дорожнього руху, цього не зробила і залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10. Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її, як учасника.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст. 124; ст. 122-4 КУпАП, оскільки вона, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та будучи водієм транспортного засобу, залишила на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених нею правопорушень та її особу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Таким чином, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим нею правопорушенням та її особi, в межах санкцiй ст. 124; ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, 122-4, 124, 130, 247, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.;

- ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накласти стягнення у видi штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: