ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/637/23 Справа № 205/4074/22 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого продавцем Заправка кондиціонерів, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації знарядь вчинення адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 червня 2022 року приблизно о 16-00 годині, громадянин ОСОБА_1 , в м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, біля буд. 1Б, здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Просив визнати причини пропуску строку поважними, через втрату судом першої інстанції його апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних фактичних даних, що свідчать про вчинення ним об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КупАП, не міститься даних щодо суті вчинення адміністративного правопорушення, зокрема: відсутні дані про систематичний характер, як однієї із ознак господарської діяльності; не зазначено про спрямованість діяльності на отримання доходу; відсутнє посилання на норму закону, який було порушено; відсутні дані щодо грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, які відповідно до санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягають конфіскації, а також місця їх зберігання.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували систематичність провадження ОСОБА_1 господарської діяльності та докази отримання ним прибутку.

Зміст письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить іншим матеріалам справи. Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 088657 від 23.06.2022 відсутня інформація про потерпілого та про сплату грошових коштів (отримання прибутку) особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В заяві ОСОБА_2 , яка надійшла зі служби 102 та зареєстрована в ЄО 23.06.2022 за № 15302 (а.с. 4), останній скаржиться на отримані послуги, однак не вказує про оплату послуг та завдані цим збитки.

Згідно протоколу огляду та вилучення від 23.06.2022 (а.с. 2) у ОСОБА_1 не вилучались (не оглядались) грошові кошти, отримані нібито від провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Крім того, ОСОБА_1 вказав, що під час складання протоколу йому не було роз`яснено права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного перегляду ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без нього, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для проведення розгляду у його відсутність.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, частина 1 сттатті 164 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.

Стаття 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

У відповідності до ст. 42 цього Кодексу підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

З наведених нормативно-правових актів вбачається, що обов`язковою умовою провадження господарської діяльності є державна реєстрації як суб`єкта господарювання, документи про державну реєстрацію ОСОБА_1 надані не були.

Апеляційний суд визнає, що приймаючи рішення по справі суддя врахував вищезазначені вимоги, дав об`єктивну оцінку всім доказам, які є в матеріалах справи, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.

Суддя при розгляді даної справи встановив, що 23 червня 2022 року приблизно о 16-00 годині, громадянин ОСОБА_1 , в м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, біля буд. 1Б, здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

На підтвердження цих обставин послався на такі докази: протокол ВАВ №088657 від 23.06.2022року; протокол огляду та вилучення речей від 23.06.2022 року; рапорт працівника поліції; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , фототаблицю.

З урахуванням наведеного слід вважати встановленим, що ОСОБА_1 мав умисел саме на здійснення господарської діяльності, тобто діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки докази, що містяться у матеріалах справи, які досліджені та оцінені місцевим судом, відтак перевірені на предмет належності та допустимості судом апеляційної інстанції, у своїй сукупності свідчать про те, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не вважає слушними апеляційний суд й доводи про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю на постійній основі тривалий час та отримував від неї прибуток.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а також без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Системний аналіз зазначених вимог чинного законодавства свідчить про те, що адміністративна відповідальність настає і за одноразове надання послуг, а тому ОСОБА_1 є суб`єктом передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП адміністративного правопорушення, а відсутність в матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів у зв`язку з наданням послуг, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі, не спростовує висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, не підлягають задоволенню. Протокол про адміністративне правопорушення відповідає положенням ст. 256 КУпАП. Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі апелянтом не надано. Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. Адміністративне стягнення відносно накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Тож, на переконання апеляційного суду, при розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б тягнули за собою скасування постанови суду першої інстанції, а тому оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана на неї апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2022 року, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2022 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко