Справа № 192/61/23
Провадження № 3/192/110/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Лісна Поляна Марківського району Луганської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Судом встановлено, що 06 січня 2023 року 09 год 50 хв на а/д Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук). На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці адміністративного правопорушення за допомогою газоаналізатору «Драгер алкотест 6810» або у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 06.01.2023 його зупинили поліцейські, в машині він був сам, пасажирів не було, поліцейські подивились документи, подивились, що він везе, що в салоні, попросили дихнути декілька раз декільком поліцейським, поліцейський підставив обличчя прямо до його роту, така поведінка, на думку ОСОБА_1 є несолідною, у нього виникла недовіра до поліцейських, тому він відмовився дихати у трубку. Крім того, прилад був потертий. Потім поліцейські записали відео, він, ОСОБА_1 , повторював за поліцейськими машинально, все було швидко та він нічого не зрозумів, був у стані шоку. Наслідків відмови, права поліцейські йому не роз`яснили та ввели його в оману. Спочатку йому не пропонували їхати у медичний заклад. Також посилався на те, що можливо мав місце психологічний аспект, до нього ставились з недовірою, без явних на те причин, висловлювали підозри, йому безпідставно висували звинувачення, він не хотів мати справу з тими поліцейськими.

Також ОСОБА_1 посилався на те, що після складення протоколу він зателефонував до чергової частини ГУНП та повідомив про неправомірні дії працівників поліції щодо нього.

Захисник просив закрити провадження у справі, вказував на те, що будь-яких належних та допустимих доказів, в тому числі запису з бодікамери, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду до суду не надано. При перегляді відеозапису, який міститься в матеріалах справи встановлено, що даний запис здійснено 06.01.2023 року о 09 год 50 х на записуючий пристрій № DSJX300-000437, а не на бодікамеру, номер якої зазначено в протоколі. Викладене підтверджується зображенням на відео, де відображено марку технічного запису. Вважає, що відсутність належного доказу відеозапису веде до відсутності допустимості та належності інших доказів акту на направлення за принципом «отруйного дерева», оскільки в них при зазначенні відмови працівники поліції посилаються на невідомий відеозапис.

Крім того, після складання протоколу ОСОБА_1 , який згідно з протоколом мав ознаки алкогольного сп`яніння, з дозволу працівників поліції покинув місце зупинки та поїхав у м. Запоріжжя у справах. Після повернення до м. Дніпра, зважаючи на притягнення його до відповідальності, він добровільно пройшов обстеження у спеціалізованому лікувальному закладі, згідно з яким у нього не виявлено ознак алкогольного сп?яніння.

На думку захисника, викладене свідчить про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також захисник посилався на те, що ним було зроблено адвокатський запит до поліції щодо витребування повного запису з боді камери № 0000431, на що отримав відповідь, що повний запис немає змоги надати у зв`язку із закінченням строку зберігання.

На адвокатський запит з приводу неправомірних дій співробітників поліції № 9 ДРУП ГУНП надано відповідь, що порушень в діях співробітників поліції не встановлено.

Зазначений документ, на думку захисника, спростовує законність зупинки та обставини перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки після його перебування у відділенні поліції він та автомобіль не був затриманий, а продовжив рух до Запоріжжя.

Суд зазначає, що відповідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2023 серії ААД № 055032, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1);

направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; у направленні є відмітка про відмову від огляду (а.с. 3);

відеозаписом, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер алкотест» або у медичному закладі, а також відмову від надання пояснень та ознайомлення з матеріалами справи.

Суд також зазначає, що на теперішній час в Україні діє воєнний стан, введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом від 24.02.2022 №2102-ІХ.

Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Відповідно до 2 ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом п.п. 5, 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, право на проведення такої перевірки надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Уповноважена особа серед іншого має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту.

З доданого до протоколу та дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер алкотест» або у медичному закладі.

Суд не приймає доводи захисника, що відеозапис відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є не належним доказом через те, що даний запис здійснено 06.01.2023 року о 09 год 50 хв на записуючий пристрій № DSJX300-000437, а не на бодікамеру, номер якої зазначено в протоколі.

Суд звертає увагу, що за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.01.2023 серії ААД № 055032 зазначено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці адміністративного правопорушення за допомогою газоаналізатору «Драгер алкотест 6810» або у медичному закладі категорично відмовився на бодікамеру 0000431.

При відтворенні у судовому засіданні відеозапису, наданого суду з протоколом, встановлено, що на ньому відображається номер «DSJX300437_000437».

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що саме він є на вказаному відеозаписі.

Таким чином, судом встановлено, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння зафіксована з використанням технічного засобу відеозапису.

Невідповідність номеру бодікамери у протоколі номеру, який відображається на відеозаписі, не означає, що цей доказ отриманий з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи має наслідком звуження прав такої особи, а також не впливає зміст самого доказу, а саме відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а тому підстав для визнання цього відеозапису неналежним або недопустимим доказом немає.

Щодо посилання захисника на те, що після перебування ОСОБА_1 у відділенні поліції він та автомобіль не був затриманий, а продовжив рух до Запоріжжя, то суд зазначає, що ця обставина також та не є підставою для закриття провадження, оскільки не спростовує вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Щодо посилання захисника на те, що ним зроблено адвокатський запит до поліції щодо витребування повного запису з боді камери № 0000431, на що отримано відповідь про неможливість надання запису через закінчення строку зберігання, то суд звертає увагу, що за змістом відповіді на адвокатський запит строк зберігання портативних технічних засобів складає тридцять днів, а саме вказано, що згідно з п. 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом MBC № 1026 від 18.12.2018 строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб; 3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції, - 60 діб; 4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів з службової підготовки - встановлюється керівником навчань.

Разом з тим, як вбачається з адвокатського запиту, зроблений він був 02 березня 2023 року, тобто більше, ніж через місяць після того, як відеозапис був зроблений, тобто після закінчення строків зберігання відеозапису, встановлених зазначеною нормативним актом.

Стосовно посилання ОСОБА_1 та захисника на оскарження дій співробітників поліції № 9 ДРУП ГУНП, то, як вбачається з висновку службової перевірки за фактом скарги ОСОБА_1 , складеного 04 лютого 2023 року, порушень в організації службової діяльності працівників СРПП відділення поліції № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не встановлено. Зокрема у цьому висновку вказано, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки.

Доказів того, що дії працівників поліції було оскаржено в судовому порядку, суду не надано.

Окрім того, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення є відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також є підпис ОСОБА_1 про отримання ним тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, однак від надання пояснень по суті порушення він відмовився та не виклав своїх зауважень у протоколі щодо змісту цього протоколу.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника на те, що ОСОБА_1 сам пройшов медичний огляд 06.01.2023 та ознак алкогольного сп`яніння у нього не виявлено, що підтверджується довідкою від 06.01.2023 із спеціалізованого медичного закладу - КП «ДБКЛІД» ДОР, суд також відхиляє.

Суд звертає увагу, що за приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Однак, згідно з наданою суду копією висновку (а не довідки) із КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 12 січня 2023 року, ОСОБА_1 такий огляд пройшов 06.01.2023 о 16 год 00 хв, тобто більше, ніж через шість годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (а не протягом двох годин) та без присутності поліцейського.

Суд також зазначає, що відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на його кваліфікацію не впливають мотиви такої відмови.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також огляд у медичному закладі, його відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати дійшов висновку про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один рік).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Ковальчук