Справа №463/1036/23
Провадження №3/463/544/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Столяренка В.О., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, який надійшов з Управління Патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27 січня 2023 року о 21 год 45 хв, керуючи транспортним засобом «BMW 328», номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України).

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №363280 від 28 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 27 січня 2023 року о 23 год 10 хв керував транспортним засобом «BMW 328», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України не заперечив. Разом з тим, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв, а тому, усвідомлюючи відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння відмовився пройти медичний огляд на місці та погодився проїхати в медичний заклад. Прибувши у КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень", ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря, після чого лікар запропонувала ще пройти огляд із використанням спеціального засобу Drager. Однак ОСОБА_1 пояснив, що огляд з допомогою Драгера він міг пройти на місці, але виявив бажання пройти огляд у медичному закладі і здати аналізи сечі, крові чи слини, а тому запропонував лікарю взяти біологічні зразки і провести дослідження. Проте отримав відповідь від лікаря, що він має пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а аналіз біологічних матеріалів у них не роблять. Також він запропонував, щоб лікар взяв зразки біологічного матеріалу, а поліцейський завіз у інший сертифікований медичний заклад, який може встановити стан сп`яніння за результатами дослідження біологічного матеріалу, але лікар та поліцейський також відмовилися і поліцейський склав протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім цього захисник просить врахувати, що в протоколі серії ААД №363280 від 28.01.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 27 січня 2023 року о 23 год 10 хв, проте у направленні на огляд водія вказано, що воно виписано о 22 год 12 хв, а у протоколі серії ААД №363279 від 27.01.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 27 січня 2023 року о 21 год 45 хв. Є очевидно, що ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 27 січня 2023 року о 23 год 10 хв, оскільки вже понад годину часу він перебував у медичному закладі, що зафіксовано бодікамерами поліцейських.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №363279 від 27 січня 2023 року, схемою ДТП, письмовими пояснення потерпілого та ОСОБА_1 .

З урахуванням наведених доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.266 КпАП України, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розділом ІІІ Інструкції визначено особливості проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

П. 15 Інструкції зазначається, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Отже, результат огляду має супроводжуватися проведенням лабораторних досліджень.

П. 12 Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Окрім цього, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Окрім цього Інструкцією визначено порядок відбирання і зберігання біологічного середовища. Так, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

З долученого відеозапису із бодікамер поліцейських вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки алкотестерам він не довіряє. Поліцейськими було доставлено водія до спеціалізованого медичного закладу, де він погодився пройти огляд і повністю виконав усі вимоги лікаря під час огляду на стан сп`яніння. Однак по завершенню огляду лікар запропонувала водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», але він заперечив і пояснив, що міг пройти такий тест на місці, але виявив бажання прибути до медичного закладу, щоб здати біологічне середовище, в тому числі кров для лабораторного дослідження. Але лікар відмовилася взяти у нього зразки біологічного середовища та провести їх лабораторне дослідження. Також лікар відмовився взяти такі зразки, а поліцейський доставити їх і водія до іншого медичного закладу де можна провести лабораторні дослідження. Після цього поліцейський склав протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважав, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Оцінивши подані докази в сукупності, вважаю, що протокол за ст.130 КУпАП на водія ОСОБА_1 складено безпідставно, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та на вимогу поліцейських прибув до медичного закладу, але лікар-нарколог провів огляд і для визначення ознак алкогольного сп`яніння мав бажання застосувати технічний засіб Драгер, а відібрати біологічне середовище водія на його пропозицію та провести лабораторне дослідження відмовився, як і відмовився відібрати його, щоб доставити до іншого медичного закладу, який має технічну можливість провести таке лабораторне дослідження, якщо у цьому закладі такі дослідження не було можливості провести.

Таким чином, приходжу до переконання, що оформлення протоколу було вчинено з порушенням положень ст.266 КпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки судом встановлено, що у справі відсутні належні докази, які б доводили беззаперечне керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому в частині вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що провадження слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях останнього складу правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 1700 грн (одна тисяча сімсот гривень).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Гирич С.В.