ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2023 Справа №607/5400/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за реєстрацією: АДРЕСА_1 ; місце служби і посада: водій тракторист першого відділення інженерної техніки, інженерно-дорожнього взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2

за ч. 3 ст. 172-20, Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу А7033 №5 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 11 березня 2023 року, 10 березня 2023 року ОСОБА_2 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Також відповідно до протоколу А7033 №7 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 18 березня 2023 року, будучи військовою службовою особою, 17 березня 2023 року ОСОБА_2 був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду № 29 від 17 березня 2023 року.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що в провадженні судді знаходяться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вважаю, що відповідно до вимог ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження та їм слід присвоїти єдиний номер №607/5400/23 (провадження №3/607/2420/2023).

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП визнав.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами) визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» був продовжений на території України на 30 діб. Надалі, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.04.2022 на 30 діб. Також Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.05.2022 на 90 діб.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень №5 від 11 березня 2023 та №7 від 18 березня 2023 року; протоколом медичного огляду встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння № 25 від 10.03.2023 (результат досліджень 2,50% проміле), № 29 від 17.03.2023 (результат досліджень 2,42% проміле); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.03.2023 та від 18.03.2023 рр.; службовою характеристикою; рапортом командира інженерної роти ОСОБА_3 від 10.03.2023 та від 17.03.2023 рр.

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу останнього, який проходить військову службу, ступінь вини, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.33-35, ч. 3 ст. 172-20, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №607/5400/23 (провадження №3/607/2420/2023) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення №607/5404/23 (провадження №3/607/2422/2023) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/5400/23 (провадження №3/607/2420/2023).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич