Справа № 465/2487/22 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/776/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ільківа Миколи Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Ільківа Миколи Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 8 травня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 10 травня 2022 року о 16.25 год. у м. Львові, по вул. Наукова,61, керував транспортним засобом "Volkswagen Golf" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 000986 від 10 травня 2022 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Ільків М.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам, допущено неповноту з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Наголошує, що на відеозаписі долученому до матеріалів справи, не зафіксовано порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , та моменту зупинки транспортного засобу, у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, у зв`язку із чим всі подальші дії працівників поліції є незаконними.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, не можливо встановити яким саме чином працівники поліції встановили наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія, поведінка водія та його пояснення були чіткими та послідовними.

Водієві не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду, на відеозаписі відсутній момент ознайомлення водія з протоколом про адміністративне правопорушення, також в матеріалах справи відсутнє направлення в медичний заклад, де було б зазначено ознаки сп`яніння, працівниками поліції не направлено водія в медичний заклад у встановленому законом порядку.

Наголошує, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не міг його пройти у зв`язку із фізіологічними проблемами, йому було запропоновано здати лише сечу.

Наголошує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи є фрагментарний.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 16 червня 2023 року, не прибув, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, та думки адвоката Ільківа М.М., який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №259469 від 10 травня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, не природня блідість обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився в медичному закладі;

- інформацією з висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, зо знижують увагу та швидкість реакції №000986 від 10 травня 2022 року (а.с. 3), з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- рапортом сержанта поліції Р.Величка від 10 травня 2022 року (а.с. 4), відповідно до якого 10 травня 2022 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагували на світло, тремтіння пальців рук, не природня блідість обличчя), запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у медичному закладі намагався уникнути огляду, внаслідок чого відмовився від проходження огляду.

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагували на світло, тремтіння пальців рук, не природня блідість обличчя), запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, окрім того водій повідомляв працівникам поліції, що вживав наркотичні речовини на вихідних, в медичному закладі проведено клінічні тести, після чого запропоновано особі, яка притягується до адміністративної відповідальності здати зразок біологічного середовище, після чого водій намагався затягнути час, розмовляв по телефону, зазначав, що не хоче в туалет, пив воду, не намагався здати зразки біологічного середовища, внаслідок чого лікарем було зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції повідомлено водія, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки, ознайомлено з протоколом, відсторонено від керування транспортним засобом.

Аргументи апелянта, що з відеозапису не можливо встановити яким саме чином працівники поліції встановили наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МОЗ та МВС від 9 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції під час опитування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння , а саме: звужені зіниці очей, які не реагували на світло, не природня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, окрім того вдій зазначав, що вживав наркотичні речовини на вихідних.

Доводи сторони захисту, що водієві не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду, на відеозаписі відсутній момент ознайомлення водія з протоколом про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано як працівниця поліції роз`яснює водієві порядок проходження такого огляду та наслідки відмовив від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки водій спочатку не виявляв бажання проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, водієві було оголошено протокол про адміністративне правопорушення.

Аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.

Аргументи адвоката Ільківа М.М., що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, виконував всі вказівки лікаря та з фізіологічних причин не зміг здати сечу для аналізу, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення швидкого експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що останній погодився, та розпочав процес здачі необхідного біологічного середовища, однак в подальшому намагався ухилитися від здачі біологічного середовища, затягував час, внаслідок чого лікарем зафіксовано відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З таким висновком лікаря погодився суд першої інстанції, з ним також погоджується і апеляційний суд, розцінюючи дії ОСОБА_1 , який протягом двох годин не міг здати сечу для проведення необхідного дослідження, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому доводи апелянта про фізичну неможливість здати вказане біологічне середовище не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з представленого суду відео, ОСОБА_1 на протязі двох години нібито намагався здати біологічне середовище, проте не зміг, тим самим вводячи в оману лікаря та поліцейських, які очікували завершення здачі освідуваною особою необхідного біологічного середовища для проходження огляду, окрім того водій не виявляв бажання здати інше біологічне середовище для тестування.

Твердження апелянта що відеозапис є фрагментарний, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає доводи апелянта щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№259469 від 10 травня 2022 року (а.с. 1), а саме опитування водія та пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та процедуру проходження огляду водія на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили працівники поліції, що є підставою для закриття адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на час скоєння адміністративного правопорушення, в країні діяв воєнний стан, у цей час обмежуються громадянські права, а працівники поліції наділені повноваженнями зупиняти транспортні засоби та перевіряти документи водіїв.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Ільківа М.М., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Франківського районного суду м. Львова від 8 травня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - адвоката Ільківа Миколи Миколайовича без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.