Справа №461/1215/23
Провадження №3/461/632/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Паленги Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, зареєстрованого т а проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу серії ДПР18 № 067340, ОСОБА_1 11.02.2023 о 14:18 год., керуючи транспортним засобом BMW 535, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі №11 Львів-Шегині 10км+200м (Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Івана Франка, 18) рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати маневр ліворуч, в той час коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу серії ААД № 156125 ОСОБА_1 11.02.2023 о 14:18 год., керував транспортним засобом BMW 535, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права на керування таким транспортним засобом, та повторно протягом року вчинив порушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП України, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП розглядати в одному провадженні № 3/461/632/23 справа № 461/1215/23.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Паленга Н.М. в судовому засіданні вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративних правопорушень заперечила, зазначила, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення останнім адміністративних правопорушень. Окрім того, представник повідомила, що матеріали справи містять лише протоколи, які не можуть бути доказами вчинення правопорушення. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, необхідно виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

З диспозиції ч.2 ст.122 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вбачається з матеріалів справи, такі містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067340 від 11.02.2023.

Слід зазначити, що протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу, проте такі у суду відсутні.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема відсутні фото та відеоматеріали події, відсутні письмові пояснення свідків факту правопорушення чи інші належні та допустимі докази.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Згідно протоколу серії ААД № 156125 ОСОБА_1 11.02.2023 о 14:18 год., керував транспортним засобом BMW 535, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права на керування таким транспортним засобом.

Однак, працівниками патрульної поліції до матеріалів справи долучено довідку про те, що ОСОБА_1 20.08.2022 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що відповідно спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, адже особа, яка має наявне посвідчення водія, не була позбавлена чи обмежена у праві керування транспортними засобами в установленому законом порядку, не може бути суб`єктом правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.11.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, як і не здобуто доказів порушення вимог п.2.1а Правил дорожнього руху та вчининення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП, тому провадження в справі необхідно закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У зв`язку з цим судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9, 36, 122, 126, 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі №461/1215/23, провадження №3/461/632/23.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.