ПОСТАНОВА

Іменем України

03.04.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.123 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшли на розгляд адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, за ознаками того, що він о 12 годині 00 хвилин 02.03.2023 року, керуючи автомобілем "Suzuki Vitara", державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Одеській в м.Жмеринка здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора на залізничному переїзді.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за його належним викликом не з`явився, однак його захисник Смірнов С.М. подав попередньо до суду письмову заяву про ророзгляд даної справи без його та ОСОБА_1 участі, в якій також зазначив, що при прийнятті рішення просить врахувати письмові заперечення, що додав до даної заяви. Вказав, що обставина вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, не доводиться матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Доказом вчинення правопорушення, на який посилається працівник поліції, є відеозапис, на якому ніби автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїжджає залізничний переїзд, однак долучений до справи відеозапис, не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки відеозапис з назвою "0-02-05- 39d52b9a48ad0981b1b7fd4f2e0a22632e62803a42b923361eb5bf_d3158a3fa691562b" не має жодних ідентифікуючих даних, а саме дати та часу його здійснення, Крім того, долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис на DVD-R диску вочевидь не містить візуальних даних про номер портативного відеореєстратора з датою і часом здійснюваного відеозапису, не становить повідомлення поліцейським свого службового звання, імені та причин зупинки транспортного засобу; встановлення особи порушника, тобто водія; а також складання протоколу про адміністративне правопорушення. З цих підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд не може визнати належними і допустимими доказами, оскільки ними не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року в справі №199/1441/17, від 18.07.2019 року в справі №216/5226/16-а. Також зазначений вище відеозапис здійснено на особистий мобільний телефон працівника поліції, проте жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху, оскільки така зйомка може робитись лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. При цьому, незважаючи на всі вищенаведені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов на розгляд суду, та додатків, що підтверджують відповідні обставини ОСОБА_1 дійсно 02.03.2023 року керував транспортним засобом, автомобілем "SUZUKI VITARA", державний номерний знак НОМЕР_2 та приблизно о 12:00 годин здійснював переїзд через залізничний переїзд в м.Жмеринка, з вулиці Одеської у напрямку вулиці Герцена, і під`їхав до залізничного переїзду, коли шлагбаум був опущений та на світлофорі працював мигаючий сигнал червоного кольору. Після проїзду потяга, приблизно через хвилину почали підійматися шлагбауми, останнім піднявся шлагбаум перед автомобілем ОСОБА_1 , при цьому червоний сигнал світлофора продовжував мигати, тобто наявна технічна невідповідність сигналу світлофора та дії з відкривання/закривання шлагбаума перед залізничним переїздом. Всі водії почали рух, колона навпроти ОСОБА_1 почала раніше рухатися ніж він. Проїжджаючи переїзд, перебуваючи саме на залізничних коліях, сигнал світлофора погаснув. В даному випадку, порушення сталося з технічної причини, а саме відсутності синхронності в налаштуванні роботи шлагбаума та світлофора на залізничному переїзді. Однак, незважаючи на технічну невідповідність у роботі техніки, ОСОБА_1 цілком розуміє значення підпункту «в» п. 20.5 ПДР України, що «рух через переїзд заборонено коли увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума», але того дня не помітив сигналу світлофора по причині яскравого весняного сонечка, що засвітило світлофор, а після підняття шлагбауму почав рух, оскільки не було видно сигналу світлофора. Зауважив, що ОСОБА_1 щиро розкаюється у допущеному порушені Правил дорожнього руху України, вину визнає, допущене правопорушення не завдало нікому ні матеріальної ні моральної шкоди, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. З урахуванням вище викладених обставин просив закрити провадження в даній справі та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст.123 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181199 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.123 КУпАП за ознаками порушення п.20.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

Згідно з п.20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, рух через переїзд забороняється, якщо: а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б) шлагбаум опущений або почав опускатися; в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зібрано та не представлено в матеріалах адміністративної справи достатніх і переконливих доказів наявності його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №181199 від 02.03.2023 року (а.с.1) не зазначено свідків вказаного правопорушення.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, зокрема з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При цьому, доданий до матеріалів справи відеозапис "0-02-05- 39d52b9a48ad0981b1b7fd4f2e0a22632e62803a42b923361eb5bf_d3158a3fa691562b" (а.с.5) не має жодних ідентифікуючих даних, а саме дати та часу його здійснення та відомостей щодо його здійснення портативним відеореєстратором, а також не містить відомостей, за якими можливо ідентифікувати певний транспортний засіб, передусім за державним номерним знаком, а також немає здатності визначити особу водія, що керував відповідним транспртним засобом.

З наведених підстав даний відеозапис суддею визнається неналежним та недопустимим доказом, так як він отриманий не у встановленому законом порядку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , яким не може бути самостійно протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що під час розгляду справи в обсязі представлених її матеріалів не доведено належними та допустимими доказами, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 221, 247, 252, 276, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі у зв`язку з вісутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.