Справа №: 700/117/23
Провадження № 3/700/82/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 квітня 2023 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П., захисника: Павленка С.І., осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , потерпілих: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , представника потерпілих: Бондарчука Д.С., розглянувши в смт. Лисянка, Черкаської області у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли від сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

установив:

ОСОБА_1 в період з 2017 року по даний час, перебуваючи у АДРЕСА_1 систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно матері ОСОБА_3 , зокрема у липні 2021 року надсилав СМС повідомлення з погрозами фізичної розправи на її мобільний телефон, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинив дії в результаті яких вона була вимушена залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231081.

Він же, в період з березня 2022 року по даний час систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно свого батька ОСОБА_1 , висловлюючи погрозами фізичної розправи, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинив дії в результаті яких батько був вимушений залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231082.

ОСОБА_2 в період з березня 2022 року по даний час систематично вчиняла психологічне та економічне насильство відносно ОСОБА_1 , висловлюючи погрозами фізичної розправи, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинила дії в результаті яких ОСОБА_1 був вимушений залишити своє місце проживання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231083.

Вона ж, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 січня 2023 року серії ВАВ № 231084 в період з 2017 року по даний час систематично вчиняла психологічне та економічне насильство відносно своєї свекрухи ОСОБА_3 , висловлюючи погрозами фізичної розправи, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю, вчинила дії в результаті яких свекруха була вимушена залишити своє місце проживання.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що ніякого насильства не вчиняв. У всьому винна сестра, яка вмішувалась і у нього з матір`ю виник конфлікт через квартиру у Гостомелі, це йому теж казала й мати, бо сестра її забрала до кумів, а не до себе. Батько не живе в будинку з кінця серпня 2022 року, а мати з червня 2021 року, а він з дружиною і дітьми приїхав до батька 24 лютого 2022 року і батько його пустив. Зараз батько не живе добровільно, ніхто його з будинку не вигонив, будинок розподілений на дві половини, з матір`ю не спілкувався років п`ять, за комуналку вони все сплачують.

ОСОБА_2 суду пояснила, що приїхали на початку війни з м. Черкаси, проживали мирно з батьком допоки він не почав зловживати алкогольними напоями, але до нього ніхто ніякого насильства не вчиняв та з будинку не вигонив.

Захисник Павленко С.І. просив закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні будь-які докази вини його довірителів.

Представник потерпілих Бондарчук Д.С. наполягав на притягненні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до відповідальності на підставі наявних у справі доказах.

Вислухавши учасників судового розгляду, свідків, розглянувши надані письмові докази, суд виходить з наступного.

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що в 2022 році в кінці лютого приїхав син з невісткою бо тікали від війни і він пустив їх в хату. До червня 2022 року було все добре, а потім його висели з будинку і він жив у майстерні бо казали, що вони там хочуть жити. Син ОСОБА_4 вдарив його в груди в область серця та вигнав з будинку він ходив жалітися сусідам, які викликали швидку та потім приїздила поліція, але він пожалів сина та не порушував кримінальну справу. Син і невістка накрутили боргів за газ і світло, йому нестерпно було жити в його будинку і в кінці серпня 2022 року виїхав до сестри у ОСОБА_5 та написав заяви, що б відключили газ і світло від будинку. Просить виселити сина і невістку з будинку бо він не має до нього жодного доступу. В липні 2022 року також син душив за шию, а невістка била ногами по колінах, в поліцію не звертався.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що коли вона дізналась у 2017 році про те, що син хоче женитись на ОСОБА_6 , то була категорично проти. Вона з сином разом працювала, а коли розписався з невісткою, то почались погані відносини. Вона залишила синові магазин та виїхала, а він його продав та набрався боргів. Вона йому давала 8 000 доларів для придбання автомобіля, потім 15 000 доларів щоб погасити борги по аліментах та ще 20 000 грн., які він не віддав. В липні 2021 року син почав наполягати, що б його приписати у квартирі та вимагав документа про інвалідність. Їй було важко і вона поїхала до кумів у с. Почапинці, а син зі свого телефону прислав на її телефон СМС з погрозами, що б вона не появлялась у хаті, обзивав також сестру та казав, що втопить її вигрібній ямі. Вказане СМС вона показала кумам ОСОБА_7 , також онкохвора, перенесла шість хімій, а син нічого не допомогав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що в червні 2022 року до них прибіг сусід ОСОБА_9 і скаржився, що діти його б`ють та вигонять з будинку. Син побіг на допомогу, але був випивши, ОСОБА_2 почала їх обзивати та показувати нецензурні жести, а вона запитала в неї хто вона тут така та заступалися за сусіда. Майже кожен день приїздила поліція за викликами ОСОБА_10 . В червні 2022 року син вдарив ОСОБА_11 у серце і йому було погано, він часто ночував у повітці бо його вигонили з хати, а невістка казала, що його місце на цвинтарі. У серпні 2022 року ОСОБА_9 виїхав, бо його діти вигнали з хати, позакривали усе на замки і ніхто не може без них зайти до хати, це вона бачила особисто, коли ОСОБА_10 хотів забрати свої речі приїздив із сестрою, сусід алкоголем не зловживає.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що навесні 2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вигнали батька з хати, а йому погрожували спалити хату та показували непристойні жести. ОСОБА_4 також забрав город, який йому дала у користування ОСОБА_13 . У цих людей неадекватна поведінка, вони потравили йому люцерну навесні 2022 року. ОСОБА_9 часто жалівся, що його діти ображають, жив часто в сараї, а потім восени 2022 року виїхав. Викликали неодноразово поліцію, дуже агресивна поведінка ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 казав що закопає.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що з ОСОБА_3 куми і вона 12 липня 2021 року приїхала до них в гості та вони їздили у церкву в с. Шевченкове. Десь через тиждень ОСОБА_13 пожалілась, що її ображає син ОСОБА_4 та показала від нього СМС з нецензурною лайкою та погрозами, було написано, що б вона не їхала до дому та не просила допомоги у доньки, бо він її втопить у вигрібній ямі.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 12 липня 2021 року вона з кумою ОСОБА_3 їздили в церкву на свято. Вона в них жила певний час, бо її син вигнав з дому та погрожував їй і вона його боялася. Показувала від нього СМС з погрозами і нецензурною лайкою, було підписано: «син ОСОБА_16 ».

Згідно письмових пояснень інших сусідів, а саме ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 також підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знущалися з батька ОСОБА_1 та вигнали його з будинку.

Відповідно виписки з картки виїзду швидкої допомоги, 07 червня 2022 року до ОСОБА_1 викликали швидку допомогу у зв`язку з забоєм грудної клітки.

Відповідно до акта звірки розрахунків за природний газ від 17 лютого 2023 року по особовому рахунку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 починаючи з 01 травня 2022 року рахується заборгованість за газ в сумі 7703 грн. 27 коп., яка сплачена лише 20 березня 2023 року, тобто коли матеріали справи про адміністративне правопорушення перебували у суді на розгляді.

Згідно письмової заяви про вчинення злочину ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_21 та її письмових пояснень, також вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погрожують та залякують батьків, ведуть себе агресивно та вигнали батьків з будинку.

Вказані обставини підтверджуються і рапортом ДОП СПД № 2 підполковника поліції Бондаренка В.М. від 03 січня 2023 року.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В судовому засіданні суддею у відповідності з ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП було досліджено обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені в їх сукупності.

Подані докази до справи є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а доводи сторони захисту зводяться до неналежності та недопустимості доказів за нормами КПК України, що є помилковим.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 1732 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 1732 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно наданих суду доказів, навіть сам по собі факт неможливості проживання потерпілих у своєму будинку, який є їх власністю і це право є абсолютним, становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За викладених обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно своїх батьків є доведеною повністю.

Натомість, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність вини ОСОБА_2 щодо вчинення домашнього насильства відносно своєї свекрухи ОСОБА_3 , на це не вказують ні потерпілі ні свідки, ці дані не містяться і у письмових доказах, тому в цій частині справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проте, доведеною є вина ОСОБА_2 щодо вчинення домашнього насильства відносно свого свекра ОСОБА_1 , оскілки з наявних доказів вбачається, що ОСОБА_2 ображала свекра та вигонила з будинку.

Разом з тим, згідно зі ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що з серпня 2022 року ОСОБА_1 не проживає з сином та невісткою і з ними не спілкується, а мати з липня 2021 року. Усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому на час розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення закінчився, у зв`язку із чим на підставі ст. 38 КУАП адміністративна справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ст. ст. 38, 251, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 в частині вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_3 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 . ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, її захисником або потерпілими.

Суддя - С. Д. Пічкур