Справа № 299/5536/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп).

Відповідно до постанови та протоколу, - ОСОБА_1 15.10.2022 о 17-50 год в смт. Вилок по вул. Горького Берегівського району керував мопедом Ріга, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з рота). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не приймав, копію постанови отримав 18.11.2022 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В судове засідання призначене на 07.04.2023 року ОСОБА_1 та його захисник Киретів В.В. не з`явилися, будучи повідомлений про розгляд справи. Заяви про відкладення не надходило.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 копію постанови отримав 18.11.2022 року, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239628 від 15.10.2022 року, - ОСОБА_1 15.10.2022 року о 17-50 год в смт. Вилок по вул. Горького Берегівського району керував мопедом Ріга, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з рота). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 239628 від 15.10.2022 року, відеозаписом, що містяться на DVD-диску, що додано до протоколу, з якого вбачається, що огляд/відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на всі пропозиції працівника поліції щодо проходження освідчення на стан сп`яніння категорично відмовлявся.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага