Справа № 450/2869/22 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/404/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Федака Ростислава Романовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Пустомитівського районного суд Львівської області від 2 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 29 серпня 2022 року о 22 год. 35 хв. в с. Зимна Вода автодорга Львів-Шегині 10 км. + 800 м. водій керував автомобілем «VoIkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Федак Р.Р., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі.

Вважає, що наведені у протоколі відомості не відповідають обставинам справи.

Повідомляє, що 29 серпня 2022 року, посварився з дружиною, приїхав у с. Зимна Вода, до свого друга, після чого купив в магазині «АТБ» алкоголь, спочатку зупинився перед постом поліції, а пізніше, проїхав далі та зупинився, випив пів пляшки горілки, та заснув, наміру їхати нікуди не мав, після чого до його автомобіля підійшли працівники поліції, перевірили документи та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що у нетверезому стані транспортним засобом не керував, працівники поліції його не зупиняли, а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервний, та не відображає всіх обставин події.

Звертає увагу, що працівниками поліції не було вручено йому акт огляду, внаслідок чого порушено п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Зазначає, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містить моменту зупинки транспортного засобу, моменту встановлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та процедури роз`яснення прав та обов`язків.

Наголошує, що працівниками поліції не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із вищезазначеним, вважає постанову місцевого суду незаконною і необґрунтованою, ухваленою без дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не надано належної оцінки фактичним обставинам справи, не враховано пояснення ОСОБА_1 , не оглянуто відеозапис у присутності всіх учасників процесу.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 088267 від 29 серпня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , 29 серпня 2022 року, керував транспортним засобом «Volksvagen Golf Plus» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 8), з якого вбачається, що водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, поведінка, що не відповідала обстановці);

- письмовими поясненнями свідків (а.с. 3-4), відповідно до яких вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5823009 від 29 серпня 2022 року ( а.с. 6), відповідно до якої водія ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку із порушенням п. 2.3В ПДР України;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який був досліджений в судовому засіданні, на якому зафіксовано розмову працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі на місці водія, із ввімкненим двигуном, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на газоаналізаторі «Драгер» від якого водій відмовився, та просив його доставити в медичний заклад, після приїзду до медичного закладу, відмовився проходити там огляд на стан алкогольного сп`яніння, водієві було роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 2168 КУпАП, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонено від керування автомобілем.

Доводи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні дані, що підтверджують факт керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, саме по собі керування транспортним засобом, необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував в автомобілі з увімкненим двигуном, окрім того працівники поліції зазначали, що він проїхав пост поліції, не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу, також факт керування транспортним засобом стверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5823009 від 29 серпня 2022 року ( а.с. 6), яка у встановленому порядку не була оскаржена.

Аргументи апелянта, що відеозапис є фрагментарним, не містить моменту зупинки транспортного засобу та роз`яснення прав та обов`язків, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №088267 від 29 серпня 2022 року (а.с. 1), вбачається, що водієві роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з протоколом про адміністративне правопорушення водія ознайомлено, про що свідчить його підпис.

Твердження ОСОБА_1 , що працівниками поліції порушено п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

З аналізу норм п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, вбачається, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається , лише у випадку якщо працівники поліції проводиться огляд із використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається, з відеозапису долученого до матеріалів справи, водій не проходив огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомого спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Аргументи сторони захисту, що місцевим судом неповно з`ясовано обставини справи, не враховано пояснень водія, не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції стороною захисту не ставилося питання, про допит працівників поліції, окрім того з постанови місцевого суду (а.с. 27-30) вбачається, що судом повно та об`єктивно досліджено матеріали справи, враховано письмові пояснення ОСОБА_1 , та надано їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Федака Р.Р. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу його адвоката Федака Ростислава Романовича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.