Справа № 288/1419/23
Провадження № 3/288/1017/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Володарськ-Волинський Житомирського району, Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: не працює,

РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 2 статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 846150 від 29 травня 2023 року, 18 травня 2023 року о 15.00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 846151 від 29 травня 2023 року, 22 травня 2023 року о 15.00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 846152 від 30 травня 2023 року, 19 травня 2023 року о 20.00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину заперечував, зазначив, що не вживав нецензурну лексику, а просто сварився.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке кваліфікується як домашнє насильство.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, які надійшли до Попільнянського районного суду Житомирської області з Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, які передбачені у частині 1 статті 173-2 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 КУпАП як домашнє насильство, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - органом поліції кваліфіковані невірно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про повторне вчинення протягом року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності.

А тому, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на частину 1 статті 173-2 КпАП України з тих підстав, що згідно постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року, винесеної за складеним протоколом серії ВАВ № 331775 від 31 липня 2022 року, провадження у справі № 288/1932/22 відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а отже, ОСОБА_1 вважається таким, що не піддавався адміністративному стягненню протягом року, що відповідно, виключає його адміністративну відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП та така кваліфікуюча ознака як повторність, в діях ОСОБА_1 , відсутня.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з частиною 2 статті 173-2 КУпАП на частину 1 статті 173-2 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисне вчинення ним діяння психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого,

тому його дії слід кваліфікувати як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 846150 від 29 травня 2023 року, серії ВАВ № 846151 від 29 травня 2023 року та серії ВАВ № 846152 від 30 червня 2023 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення статтею 173-2 КУпАП;

- постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 24 травня 2023 року.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

За даних обставин, суд вважає за доцільне застосувати статтю 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 на теперішній час не працює, постійного джерела прибутку немає, а також суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше притягувалася, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, а тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтею 40-1, частиною 1 статті 173-2, статтями 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 536 гривень 80 копійок та зарахувати його на рахунок отримувача: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко