Номер провадження: 33/813/791/23
Номер справи місцевого суду: 521/2181/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кудрика А.І. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 18 грудня 2022 року о 20 годині 22 хвилини керувала автомобілем «Мitsubishi Оutlander» номерний знак « НОМЕР_2 » по площі Корабелів у місті Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою захисник Кудрик А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судовий розгляд був проведений без участі ОСОБА_1 та її захисника, що порушило право останньої на захист.

Крім того, суд не звернув увагу на порядок оформлення протоколу, оскільки з камер відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не були роз`яснені її права, та відмовлено у клопотанні про надання правової допомоги.

Захисник стверджує, що відеозапис змонтований, оскільки має вирізані моменти, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом.

При цьому з відеозапису не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 самостійно звернулася до КП «Білозерська центральна районна лікарня» та пройшла освідування, відповідно до якого ознак алкогольного сп`яніння у неї не виявлено.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Кудрик А.І. тричі на з`явились в судові засідання апеляційного суду, призначені на 14 травня 2023 року, 05 червня 2023 року та 14 червня 2023 року.

При цьому кожного разу захисник Кудрик А.І. подавав до апеляційного суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

За таких обставин, проймаючи до уваги скорочений термін розгляду справ про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, які тричі не з`явились в судові засідання без поважних на те причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до неї адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №140865, з фабули якого убачається, що 18 грудня 2022 року о 20 годині 22 хвилин ОСОБА_1 керувала автомобілем «Мitsubishi Оutlander» номерний знак « НОМЕР_2 » по площі Корабелів у місті Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`ясненні її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначила, що алкоголю не вживала.

Апеляційний суд не приймає вказані пояснення до уваги, оскільки водій ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд зазначає, що досліджений протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та в закладі охорони здоров`я ухилялась.

Згодом ОСОБА_1 взагалі відмовилась від проходження огляду, в тому числі, і в закладі охорони здоров`я.

При цьому інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_1 про те, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП і що відносно неї буде складено протокол саме за цією статтею, а справа буде передана до суду.

На відеозаписі чітко зафіксовано, як працівник поліції пропонує пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та/або в закладі охорони здоров`я. При цьому поліцейській роз`яснив останній наслідки відмови від проходження огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги наданий висновок КП «Білозерська ЦРК» № 21 від 18 грудня 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, апеляційний суд також визнає безпідставними.

Апеляційний суд повторює, що водій ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд зазначає, що наданий стороною захисту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння є неналежним доказом, оскільки не стосується предмету доказування та фактичних обставин у даній справі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд вважає, що докази які були повторно дослідженні під час апеляційного розгляду, зокрема відеозапис події, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Кудрика А.І. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кудрика А.І. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко