Справа № 450/4027/22 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/414/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Гобечії Іраклія Тамазовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 16 листопада 2022 року, о 23 год. 25 хв., на автодорозі західний обхід м. Львова 9 км. + 100 м., керував автомобілем марки «Citroen C5» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», результат тесту 2, 09 %. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнята без всебічного та повного дослідження обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, Конституції України.

Наголошує, що працівники поліції ввели його в оману, зазначили, що результат огляду показав 2.09 проміле, хоча на квитанції було вказано 0 проміле.

Звертає увагу, що працівниками поліції не долучено до матеріалів справи відеозапис у повному обсязі, половина запису відсутня, а саме з 22 год. 25 хв. до 22 год. 58 хв., у зв`язку із цим, відеозапис є не недопустимим доказом.

Оригінал квитанції результатів приладу «Драгер» на якому відображено негативний результат у матеріалах справи відсутній, а долучено лише квитанцію на якій відображено час огляду 22 год. 29 хв., хоча огляд було проведено о 22 год. 17 хв.

Зазначає, що працівниками поліції не виконано в повному обсязі вимог ст. 266 КУпАП, а саме не залучено двох свідків, не долучено відеозапис у повному обсязі, окрім того такий відеозапис не є безперервним.

Окрім того, квитанції результатів приладу «Драгер» не відповідають ознакам дублікату.

Повідомляє, що йому не було повідомлено, що він має право пройти огляд в медичному закладі, окрім того зазначає, що висловлював незгоду з результатом приладу «Драгер».

Повідомляє, що його поведінка була адекватною, відповідала обстановці, хода впевненою, а підставою для проведення огляду була інформація з бази даних працівників поліції, що він притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП у 2018 році.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 4 квітня 2023 року не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Гобечії І.Т., про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526122 від 16 листопада 2022 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen C5» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510», результат 2.09 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри, поведінка, що не відповідала обстановці) запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2.09 проміле;

- результатами приладу «Drager Alcotest 7510» ( а.с. 1), з якого вбачається, що огляд було проведено 16 листопада 2022 року, результат огляду 2.09 проміле;

- інформацією з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №6181062 від 16 листопада 2022 року (а.с. 6), відповідно до якої ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 9.2 б ПДР України (постанову у встановленому законом порядку особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не оскаржував);

- рапортом лейтенанта поліції Ю. Задорожного (а.с. 7), з якого встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення було допущено механічну помилку, а саме у часі скоєння правопорушення, зазначає, що час скоєння правопорушення 22 год. 25 хв.

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та/або в медичному закладі, надано документи на прилад, запропоновано вибрати «муштук» для приладу, проведено перевірку газоаналізатора, результат огляду 2.09 проміле, із результатом огляду водія ознайомлено на екрані газоаналізатора, з результатом тесту водій погодився, водієві роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оголошено протокол про адміністративне правопорушення, відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Аргументи сторони захисту, що працівники поліції ввели його в оману, зазначили, що результат огляду показав 2.09 проміле, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що після тестування за допомогою приладу «Драгер», водієві було показано результат огляду на екрані приладу та з таким результатом водій погодився.

Твердження сторони захисту, що до матеріалів справи не долучено оригінал квитанції результатів приладу «Драгер» на якому відображено негативний результат, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи, під час складання адміністративних матеріалів працівник поліції зазначав, що квитанцію з результатом огляду не було роздруковано повністю, у зв`язку із чим він повторно її роздрукував.

Доводи сторони захисту, що час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 22 год. 17 хв., а не 22 год. 29 хв., не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з рапорту працівника поліції (а.с.6) вбачається, що час вчинення адміністративного правопорушення 22 год. 25 хв., окрім цього зазначена інформаціє підтверджується результатами приладу «Драгер»( а.с. 1).

Аргументи апелянтів, що відеозапис є неналежним доказом, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року за № 1026, який зареєстровано в МЮ України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За таких обставин, суд вважає доводи апелянта щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №5261222 від 16 листопада 2022 року (а.с. 3), а саме процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та його згоду з результатом.

Доводи сторони захисту, що працівниками поліції не було залучено двох свідків, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції здійснювалася фіксація події за допомогою нагрудних камер, відеозапис долучено до матеріалів справи.

Що стосується аргументів, що ОСОБА_2 , не був повідомлений, що він має право пройти огляд в медичному закладі та, що він висловлював незгоду з тестом, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому водієві повідомляли, що він може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте він погодився з результатом тесту «Драгер» та не бажав їхати в медичний заклад.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.