Справа № 732/1100/22 Головуючий у 1 інстанції Лиманська М. В.
Провадження № 33/4823/228/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бредюка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 роки.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 13.11.2022 року, о 22 год. 04 хв., ОСОБА_1 , по пров. Петровського, 1, в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не чітка хода, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник адвокат Бредюк О.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства час та дата відеозапису мають відповідати дійсному, реальному часу та даті, проте частина відеозаписів, надані до суду разом з матеріалами адміністративної справи мають час проведення зйомки 03-30 год. та дату 10.03.2017 року, яка відрізняється від дати складання протоколу.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а також не зазначено номер технічного засобу, що не дає підстави використовувати ці матеріали як доказ.

На думку захисника, враховуючи вище вказане, відеозаписи мають бути визнані судом неналежними і недопустимими доказами. Також є неналежними доказами протокол та рапорт, які покладені судом в основу вини

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки, які не відносяться до ознак алкогольного сп`яніння, та вказують на перебування особи в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, в протоколі зазначено, що від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу. На думку апелянта, з вказаного формулювання очевидно, що останній відмовився від огляду на місці за допомогою спеціального технічного засобу, при цьому про відмову проходження в закладі охорони здоров`я нічого не зазначено.

Підтвердженням того, що особа погодилась або відмовилась від огляду на місці зупинки є наявність акту використання спеціального технічного засобу, в якому зазначаються дані особи та відомості щодо проходження або відмови, а що стосується лікаря-нарколога, то такі дії особи відображаються у відповідному направленні на огляд водія у заклад охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що свідчить проте, що ОСОБА_1 не направлявся у встановлений спосіб до лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує, що ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся та такий огляд був згоден пройти.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі та був згоден його пройти.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не чітка хода, млява мова, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду 1 інстанції доказами, а саме: відеозаписом, яким зафіксовано, як ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 намагався залишити автомобіль та місце зупинки, не реагував на зауваження працівників поліції. В присутності працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції неодноразово пропонують останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або ж в закладі охорони здоров`я. При цьому водій спочатку погоджується пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але в подальшому від будь-якого огляду на стан сп`яніння відмовляється, поводить себе агресивно, застосовує ненормативну лексику. На думку апеляційного суду, в даному конкретному випадку, така поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу свідчить про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного спання у встановленому законом порядку. З вказаних підстав, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в лікарні не заслуговують на увагу. Даний відеозапис є належним та допустимим доказом.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Твердження захисника про некоректне зазначення дати на деяких відеозаписах, не спростовує подій, які відбувалися на місці події за участю водія ОСОБА_1 , які, окрім іншого, стороною захисту не заперечуються, та відповідають відеофайлам, які містять дійсну дату події.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Також в ньому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, перелік яких відповідає Інструкції. Суть адміністративного правопорушення у протоколі вказана у відповідності до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП. Тому посилання апелянта на протилежне не заслуговує на увагу.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання захисника на відсутність направлення водія на огляд у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не направлявся до лікарні для визначення стану сп`яніння, на думку суду, за даних конкретних обставин справи, є невірним трактуванням вимог закону. Крім того, наявними у справі доказами підтверджено, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у тому числі і в медичній установі, проте він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку такого огляду.

Інші твердження апелянта, зокрема про відсутність в матеріалах справи даних про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, його серійний номер, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О.М. - залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко