Справа № 174/82/23
Провадження № 3/174/30/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2023 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

якому згідно ст. 268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2023 року о 21.48 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 ДНЗ НОМЕР_1 по вул. Соборна, 2 в м. Вільногірську, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я м. Камянське, перша психіатрична лікарня, водій відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він повертався 24.01.2023 року разом з дружиною та дитиною до м. Вільногірська і вони вирішили заїхати в АТБ за їжею для дитини. Після того, як він зупинив автомобіль біля АТБ до них під`їхали співробітники поліції. На місці пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не запропонували, а одразу - в закладі охорони здоров`я в м. Камянське, це була не найближча лікарня, тому він відмовився.

Захисник адвокат Григор`єв Д.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, та вони не запропонували йому пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу. Вважає, що відеозапис події від 24.01.2023 року за участю його підзахисного, здійснений працівниками поліції, не можна вважати належним доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічні характеристики засобів фіксації за допомогою яких було здійснено відеозйомку. Крім того, працівник поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 не перелічив ознаки наркотичного спяніння. Найближчою лікарнею в якій можна пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є Вільногірська міська лікарня і відповідно до Інструкції ОСОБА_1 мали надати направлення до цієї лікарні, а не до м. Кам`янське.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобовязує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Тобто, статтею 266 КУпАП, п. 6 Порядку та п.7 розділу І Інструкції чітко і послідовно визначено алгоритм огляду поліцейським водія на стан спяніння незалежно від того, який вид цього спяніння алкогольне, наркотичне чи інше.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії. Учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст. 52 цього Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 вказаного Закону, водій зобовязаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

У рішенні по справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проходження огляду на стан наркотичного спяніння визначено ст. 266 КУпАП, згідно з якою направлення особи для огляду на стан наркотичного спяніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного спяніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103), які підлягають застосуванню у системному звязку як між собою, та приписами інших нормативних актів.

Як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11- 21сап21, вищевказані приписи ст. 266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного звязку з наведеними вище приписами Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, справді можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте, згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тому у кожному випадку направлення водія для такого огляду до закладу охорони здоровя та проведення такого огляду суд має зясувати, чи дотриманий відповідний порядок.

Згідно п. 3 Порядку № 1103, п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І вказаної Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

При цьому, п. 3 розділу І Інструкції визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного спяніння. Ознаки останнього визначені у п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735.

Таким чином, саме у випадку алкогольного спяніння передбачений огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, що також підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 "Проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів", який регламентує проведення поліцейським огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

При таких обставинах, приписи розділу ІІ Інструкції щодо огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного спяніння, а тільки алкогольного. На це також вказує і п. 12 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя, тобто не проводить огляду на стан наркотичного спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

При таких обставинах, суд критично оцінює доводи захисника щодо існування у даному випадку ієрархічної колізії нормативно-правових актів, оскільки, на думку суду, норми вищевказаних нормативних актів повинні застосовуватися у системному звязку між собою, який наведений вище, враховуючи мету адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, яка полягає у вихованні особи в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття та запобіганні здійснення нових правопорушень.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 пояснила, що вони поверталися 24.01.2023 року до м. Вільногірська і вирішили заїхати в АТБ за їжею для дитини. Після того, як чоловік зупинив автомобіль біля АТБ до них під`їхали співробітники поліції. На місці пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не запропонували, а одразу - в закладі охорони здоров`я м. Кам`янське. ЇЇ чоловік в стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Обєктивність думки інспектора поліції про наявність або відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння не може впливати на склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. Твердження ОСОБА_1 , його захисника та свідка в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного спяніння також з урахуванням вказаного вище не має значення для розгляду цієї справи.

Також, суд критично оцінює доводи захисника щодо можливості забезпечення поліцейських портативними спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вони за його словами є у вільному продажі в будь-якій аптеці, оскільки відповідні прилади для проведення огляду мають бути сертифіковані та використовуватися працівниками поліції на території України.

Відповідно до переліку (затвердженого наказом ДОЗ ОВА від 19.12.2022 року № 1479/0/197-1973, наказом ДОЗ ОВА від 14.07.2022 року № 880/197-22) закладів охорони здоровя області, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у 2022 році серед іншого є КП «Вільногірська центральна міська лікарня» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Згідно відтвореного в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 погодився пройти до службового автомобіля після повідомлення працівника поліції про необхідність проїхати для огляду в м. Камянське, а потім під час руху в службовому автомобілі відмовився від огляду в закладі охорони здоровя без пояснення причин, попри те, що йому було розяснено, що після цього буде складено протокол. В подальшому не наполягав на огляді в закладі охорони здоровя в м. Вільногірську, а відтак доводи ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні про те, що найближча лікарня знаходиться у м. Вільногірську суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності. Твердження свідка в судовому засіданні про те, що вона та чоловік пропонували, щоб ОСОБА_1 відвезли до лікарні м. Вільногірська на огляд суд оцінює критично, оскільки відтвореним в судовому засіданні відеозаписом це не підтверджується. Хоча відеозапис складається з кількох файлів та міститься на двох дисках, на ньому повною мірою зафіксовано перебіг подій 24.01.2023 року після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

При цьому слід зазначити, що не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення). Тому суд вважає, що дані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, судом відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд, в якому винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020106 від 24.01.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на імя ОСОБА_1 від 24.01.2023 року, відеозаписом на двох DVD-R дисках. Згідно довідки від 24.01.2023 (помилково вказано 2022) року відеофіксація здійснювалась на цифрову нагрудну відеокамеру поліцейського «USER MANUAL» № 1, після чого файл відеозапису, був скопійований на DVD-R диск з написом «nanotex», які долучено до адміністративної справи.

Суд зауважує, що проходження огляду на стан в даному випадку наркотичного спяніння на вимогу поліцейського відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху є обовязком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого, незалежно від підстав, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказані докази суд приймає у якості допустимих та достатніх доказів по справі на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки вони отримані в законний спосіб, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності та оцінивши їх на предмет достатності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Обставин, які обтяжують та помякшують відповідальність ОСОБА_1 при судовому розгляді справи не встановлено.

Врахувавши особу правопорушника, пояснення його захисника та обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, що становить на день розгляду справи 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: І.А. Ілюшик