Дата документу 07.04.2023Справа № 554/2679/23
Провадження № 3/554/1499/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 квітня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі судового засідання Деменко І. Л., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта незакінчена вища, працюючого фізичною особою-підприємцем, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, не судимого, РНОКПП НОМЕР_1

в с т а н о в и в :

Справа, що розглядається

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 433622 від 22 березня 2023 року (далі Протоколу) 22 березня 2023 року, о 21 год 56 хв, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, навпроти буд. № 36, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), керуючи транспортним засобом BMW X5, д. н. н. НОМЕР_2 (далі BMW X5), з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «Полтвському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради» у лікаря наркологі. Висновок № 137 від 22 березня 2023 року.

Закон

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п. 1.10 Розділу І ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (зі змінами) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно постанови Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення ПДР тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції.

Відповідно до п. п. 2 і 4 ч. 1, ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобі; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку . Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення , зокрема фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. п. 2, 6, 7 і 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Відповідно до п. п. 3 та 7 Розділу І, п. п. 8, 12, 13, 20 і 22 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук . Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно п. п. 1 та 3 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку № 1103.

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства України, суд вважає, що питання, які він має розглянути за кожним із елементів складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є наступними.

Запитання 1.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник керував транспортним засобом?

Запитання 2.

Чи доведено поза розумним сумнівом законність зупинки транспортного засобу?

Запитання 3.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник мав ознаки алкогольного сп`яніння?

Запитання 4.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу?

Запитання 5.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник перебував в стані алкогольного сп`яніння?

Запитання 6.

Чи доведено поза розумним сумнівом факт дотримання працівниками поліції процесуального алгоритму проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння?

Запитання 7.

Чи відповідає зміст правопорушення, викладеного в Протоколі ознакам складу адміністравтиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП?

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що його транспортний засіб було зупинено поліцейськими незаконно, так як жодного об`єктивного доказу на підтвердження законності зупинки ними не наведено та до суду не надано. При цьому, на місці зупинки транспортного засобу, як на її підставу, спочатку зазначано про те, що світловий покажчик його повороту має червоний колір, а буквально одразу після цього вже названо іншу, зокрема те, що його автомобіль підпадає під ознаки такого, що на цей час перебуває в розшуку. При цьому будь-яких орієнтувань щодо цього факту чи інших доказів, на його вимогу, ними не надано. Зазначив, що в день та час, зазначені в Протоколі, він будь-яких алкогольних напоїв не вживав та в стані алкогольного сп`яніння не перебував, що достовірно не встановлювалося у визначеному законом порядку і поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, а лише безпідставно заявлено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, або ж відмовитися від проходження такого огляду. Зважаючи на ряд допущених процесуальних порушень працівниками поліції при проведенні процедури його освідування на стан сп`яніння, звернув увагу на недопустимість, як доказу Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 137, а також на недостовірність показників газоаналізатора «Drager», викликану неналежним його використанням.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, просив закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази та встановлені судом обставини справи

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, судом були досліджені відеозаписи, що містяться на наданому ініціатором складення протоколу оптичному диску (а. с. 6), так як вони відображають реальну картину події та дійсні обставини, що мали місце в день та час, зазначені в Протоколі, а тому мають пряме відношення до даного судового розгляду.

Так, до суду наданий, зокрема файл із записом під назвою « НОМЕР_3 , відзнятого на мобільний телефон SAMSUNG, як це слідує зі змісту Протоколу, який суд не приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу у цій справі, так як ні положеннями ст. 40 Закону № 580-VIII, ні Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, не передбачено можливість використання працівниками поліції під час здійснення своїх повноважень відеокамери свого особистого мобільного телефону, що свідчить про неправомірність дій поліцейських в цій частині.

Незважаючи на це, суд переглянув наданий відеозапис, засвідчений належним чином електронним цифровим підписом його автора, та зазначає про те, що з його змісту слідує, що транспортний BMW X5 дійсно був зупинений на вимогу поліцейського, подану за допомогою звукового сигналу.

Відеозапис з нагрудної бодікамери інспектора поліції № 470713 розпочинається о 21 год 59 хв, з того, що ОСОБА_1 одразу ж після зупинки його транспортного засобу, прохає роз`яснити йому причину зупинки його авто, на що спочатку поліцейський назвав, що світлові покажчики повороту на його автомобілі мають червоний колір, хоча згідно ДСТУ вони повинні бути жовтого кольору. Потім повідомив, що названа підстава для зупинки є дослівно «образною», а конкретною підставою є те, що його автомобіль підпадає під ознаки такого, що перебуває в розшуку, зазначивши при цьому, що саме автомобіль відповідної марки чорного кольору, а не його номерний знак. Одразу ж після цього, о 22 год 00 хв 24 с, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмовитись від проходження такого огляду, роз`яснивши, що за наслідками цього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На неодноразові вимоги порушника надати орієнтування на підтвердження факту законності зупинки, працівник поліції жодного доказу не надав, пояснивши, що наведене буде предметом розгляду справи в суді, а наразі він лише пропонує пройти освідування. ОСОБА_1 проти проходження огляду на стан не відмовлявся, бажаючи пройти його в медичному закладі охорони здоров`я.

Для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції були залучені свідки та в подальшому, о 22 год 28 хв, останнього було доставлено до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений о 22 год 42 хв за допомогою газоаналізатора Drager, за результатом якого, як повідомила лікар, виявлено, що вміст алкоголю у видихаємому останнім повітрі становить 0,51‰.

Зі змісту відеозапису з нагрудної бодікамери № 470337, який також був досліджений в суді слідують аналогічні викладеним обставини події правопорушення.

Застосовуючи ці фактичні обставини до юридичних запитань, на які суд повинен надати відповідь при вирішенні цієї справи, зважаючи на пояснення самого порушника, надані в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Запитання 1.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник керував транспортним засобом?

На підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом BMW X5, що підтверджується наданими до суду відеозаписами та не заперечується останнім.

Запитання 2.

Чи доведено поза розумним сумнівом законність зупинки транспортного засобу?

Суд звертає увагу, що для того, щоб виявити правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, так як в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння.

На підставі встновлених вище фактів, зважаючи на те, що поліцейський неоднозначно назвав підставу для зупинки транспортного засобу, формально вказавши спочатку, що нібито світлові покажчики повороту червоного кольору, а потім конкретизувавши, що автомобіль BMW X5 підпадає під ознаки такого, що наразі перебуває в розшуку, при цьому не назвавши жодної з ознак, за якими він це визначив та не надавши на підтвердження цього відповідного орієнтування та будь-якого іншого доказу, в суду в даному випадку наявні достатні підстави сумніватися в законності вимоги про зупинку названого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, що причина зупинки транспортного засобу має бути конкретною, про що поліцейський повинен чітко поінформувати водія з детальним описом підстави зупинки. Натомість, зі змісту переглянутого судом відеозапису слідує, що останній випадково неконкретизовано назвав декілька підстав зупинки, завуалювавши їх під законні, що є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає також про те, що й матеріали справи, долучені до Протоколу, не містять жодного доказу, який би засвідчував про те, що автомобіль BMW X5 був дійсно законно зупинений, так як ініціатором складення протоколу не задокументовано жодної з підстав зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону № 580-VIII, перелік про що є вичерпним, у зв`язку з чим, поза розумним сумнівом судом не встановлено, що зупинка транспортного засобу BMW X5 дійсно була законною.

Запитання 3.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник мав ознаки алкогольного сп`яніння?

В контексті розгляду цього питання, суд звертає увагу на те, що пунктом 2 Порядку № 1103 та пунктом 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 встановлена виключна обставина, за якою водій транспортного засобу підлягає огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, це наявність в поліцейського достатніх підстав вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

При цьому, зі змісту дослідженого відеозапису слідує, що при оголошенні ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або ж відмовитись від проходження такого огляду, останньому не було названо жодної з ознак сп`яніння, визначених Інструкцією № 1452/735. Наведене свідчить про те, що поліцейський не виявивши у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не повідомивши останнього про їх наявність, не маючи достатніх підстав вважати, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно запропонував пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

Щодо зазначених в Протоколі ініціатором його складення ознак алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені в порушника, суд зазначає про те, що наданим відеозаписом не зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, не зазначено, як саме вони відображаються та в чому проявляються, що свідчить про їх автоматичне внесення в Протокол. Зокрема, працівником поліції не було проведено огляду рук останнього, що б могло слугувати підставою дійсного виявлення в останнього вираженого тремтіння пільців рук, чого на відеозаписі також не проглядається. При цьому, з наданого запису слідує, що мова останнього є чіткою, а поведінка адекватною та цілком відповідає обстановці.

Що стосується вказівки поліцейського з приводу наявності запаху алкоголю з порожнини рота порушника, суд зазначає, що вказана обставина є однією з ознак алкогольного сп`яніння згідно п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 та сама по собі не утворює достатню підставу для висновку поза розумним сумнівом щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що твердження поліцейського про наявність запаху алкоголю з порожнини рота водія, занотоване в Протоколі, виходячи з обставин, встановлених судом, було лише припущенням ініціатора складення протоколу, оскільки з наданих суду доказів не зрозуміло, як це було останнім виявлено чи встановлено та навіть не названо останньому на місці зупинки транспортного засобу.

Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про поверховість підходу інспектора при відборі названих ознак, їх випадкове зазначення в Протоколі та відсутність належного та достовірного встановлення кожної з них.

На підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом не встановлено, що порушник дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, що мало б слугувати єдиною підставою для проведення огляду на відповідний стан сп`яніння.

Запитання 4.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу?

На підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так як цей факт випливає зі змісту наданого ініціатором складення протоколу відеозапису.

Окремо суд зауважує про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 3 4), які були присутніми при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не приймаються до уваги суду в якості належних та допустимих доказів у цій справі, оскільки посилання на цих осіб, як свідків інкримінованого останньому правопорушення в Протоколі відсутнє, а навпаки у відповідних його графах зазначено, що останні не залучались. До того ж, ці пояснення за своєю суттю фактично дублюють зміст порушення, викладеного в Протоколі та дослівно й до букви співпадають між собою, стилістично і орфографічно викладені в калькованому відображенні, що свідчить про те, що вони могли бути їм надиктовані або ж заповнені самим співробітником поліції, а тому такі пояснення не відповідають критерію належності та допустимості доказів, з огляду на вимоги ст. 272 КУпАП, відповідно до яких свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню у цій справі.

Запитання 5.

Чи доведено поза розумним сумнівом, що порушник перебував в стані алкогольного сп`яніння?

На підтвердження того факту, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом BMW X5 перебував в стані алкогольного сп`яніння ініціатором складення Протоколу надано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 137, проведеного 22 березня 2023 року о 22 год 39 хв (а. с. 2), відповідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи наведений доказ, із врахуванням встановлених згідно відеозапису обставин справи, суд, зважаючи на те, що у ОСОБА_1 , в порушення вимог п. п. 12 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 не відбирались зразки біологічного середовища, зокрема слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або ж кров для їх лабораторного дослідження, зазначає, що в силу вимог п. 22 Інструкції № 1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду № 137 від 22 березня 2023 року, з огляду на наявні порушення при проходженні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вимог Інструкції № 1452/735, вважається недійсним.

При цьому, суд зазначає про те, що сам по собі цифровий показник газоаналізатора «Drager» не може свідчити про факт перебування особи в стані сп`яніння, враховуючи при цьому також те, що матеріалами справи не доведено точність показників вказаного приладу, що свідчить про наявність об`єктивного сумніву в достовірності його показників.

Констатуючи викладене, суд виходить з того, що зі змісту наявного в матеріалах справи відеозапису не слідує, що перед використанням приладу, його муштук був новим, зберігався в герметичній упаковці та був розкритий саме перед його застосуванням. При цьому, не видно, що особа, яка проводила огляд не торкалася саме тієї частини, яка була в контакті з губами порушника, що могло б бути підставою неточності та необ`єктивності тесту. З цих підстав, суд зазначає, що в разі використання бувшого у вжитку муштука, ймовірна похибка цифрового показника газоаналізатора «Drager».

До того ж, на відеозаписі чітко видно, що перед використанням названого приладу лікарка, яка проводила огляд, спочатку певний час чекала поки газоаналізатор налаштується та буде спроможним для його використання, зазначаючи при цьому, що він «заглючив», у зв`язку з чим суд сумнівається в точності його показників щодо вмісту алкоголя у видихаємому повітрі особи, яка проходила відповідний огляд.

На підставі встановлених вище фактів, судом поза розумним сумнівом не встановлено, що порушник перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Запитання 6.

Чи доведено поза розумним сумнівом факт дотримання працівниками поліції процесуального алгоритму проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння?

Суд зазначає, що працівниками поліції, з-поміж вищевикладеного, не були дотримані і вимоги п. п. 1 та 3 Розділу Х Інструкції № 1395, п. 6 Порядку № 1103 та п. 8 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, так як порушнику при доставці його до медичного закладу охорони здоров`я, не було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку до Інструкції № 1452/735.

На підставі встановлених вище фактів, суд констатує про грубе порушення працівниками поліції процедури виявлення водіїв транспортних засобів з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим приходить до висновку про недотримання процедури фіксації відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його проведення в закладі охорони здоров`я, яка детально регламентована ст. 266 КУпАП.

Окремо суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять також доказів і про те, що після виявлення працівниками поліції в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про що зазначено в Протоколі, та фіксації ними того факту, що він перебуває в стані сп`яніння, останній дійсно згідно вимог п. 1 розділу Х Інструкції № 1395 був відсторонений від керування транспортним засобом BMW X5, так як жодних розписок чи протоколів про відсторонення від керування, передачу автомобіля під керування іншій особі або про його тимчасове затримання до матеріалів справи ініціатором складення протоколу не додано.

Запитання 7.

Чи відповідає зміст правопорушення, викладеного в Протоколі ознакам складу адміністравтиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП?

В розрізі цього питання суд зазначає про те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (п. 2.9 «а» ПДР) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (п. 2.5 ПДР).

В Протоколі формулювання зімсту порушення, що ставиться в провину ОСОБА_1 , по формі і за своїм змістом не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як дії останнього, які виразилися в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, кваліфікуються як порушення п. 2.9 «а» ПДР. Суд звертає увагу на те, що наведені діяння підпадають під ознаки порушення п. 2.5 ПДР.

При цьому, в Протоколі зазначено, що порушник погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та зроблено посилання на Висновок № 137 від 22 березня 2023 року, при цьому не розкриваючи його зміст, суть та значення в контексті розгляду цієї справи. Тобто, зазначаючи про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП лише в разі керування особою транспортним засобом в стані, зокрема алкогольного сп`яніння, ініціатор складення протоколу при формулюванні змісту правопорушення, не вказав цих конкретних істотитних ознак об`єктивної сторони складу ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за таких обставин виключає відповідальність порушника за інкриміноване йому діяння.

Суд зазначає, що таке формулювання суті адміністративного правопорушення, створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд констатує, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в Протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не зазначено, які саме дії чи бездіяльність вчинив порушник, що і є вираженням об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке ставиться останньому в провину. Натомість, формулювання правопорушення, викладене в Протоколі ініціатором його складення є неоднозначним, незрозумілим, суперечливим за своєю суттю та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, прямо не передбачає відповідальності за вказаною нормою КУпАП.

Зі змісту правопорушення, викладеного в Протоколі залишається незрозумілим, які саме протиправні дії вчинив ОСОБА_1 , який конкретно пункт ПДР він порушив в дійсності та в чому саме виражається допущене ним порушення, а відтак, і об`єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення. Сам по собі факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так само як і факт погодження його пройти в медичному закладі охорони здоров`я та наявність висновку за результатами його проходження завідомо не свідчить про порушення водієм п. 2.9 «а» ПДР. При цьому, ініціатором складення протоколу в фабулі правопорушення навіть не зазначено результат проходження огляду на стан сп`яніння, вказаний у цьому висновку з огляду на те, що він міг би бути негативним.

Тобто, у Протоколі ОСОБА_1 ставиться в провину зміст правопорушення, який за своєю суттю при такому його викладенні не передбачений диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не утворює складу цього адміністративного правопорушення, не тягне за собою та не може бути підставою для адміністративної відповідальності за цією нормою.

Прийняте у справі рішення

Законодавством України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, а встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд не вправі під час розгляду справи самостійно змінювати на шкоду особі зміст та суть правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, які по своїй суті становлять виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи обставини складення Протоколу, неконкретність пред`явленого порушнику обвинувачення, беручи до уваги докази, надані до суду в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО