Справа № 148/551/23
Провадження №3/148/389/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Холодівка Тульчинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника голови ФГ "Вікторія" за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, який 14.03.2023 біля 14:00 год. розпивав алкогольний напій «Наливка полунична», ємністю 0,5 л по вул. Жовтневій в

с. Холодівка та допив вказану наливку по вул. Жуковського в м. Тульчин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав. Зазначив, що належно виконує обов`язки по вихованню свого сина, однак контролювати його постійно не може. Крім того, зазначив, що дитина росте в суспільстві, яке також впливає на його виховання. Вважає, що не може нести відповідальність за дії свого сина, адже сам він особисто не вчив його вживати спиртні напої, так само їх йому не купував. Факту розпивання сином 14.03.2023 алкогольного напою не заперечив. Вважає, що справу про притягнення його до відповідальності сфабриковано працівниками поліції, так як 14.03.2023 сталося ДТП, в якому його син постраждав та потрапив до лікарні. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктом даного правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх заміняють.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів.

Відповідно положень ст.. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Відповідально положень ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, його вина підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2023, з змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що наявний його підпис, заяв, заперечень та клопотань не подав, надав пояснення, що у зв`язку з різними життєвими причинами не має змоги постійно контролювати дії дитини (а.с. 2);

-копією рапорту від 14.03.2023 згідно якого, 14.03.2023 о 14:34 год. надійшло повідомлення від лікаря ШМД Тульчинської ЦРЛ про те, що 14.03.2023 біля 17:30 год. в м.Тульчин по вул. П.Захарова сталося ДТП з травмованим, водій авто здійснив наїзд на пішохода, дитину 13 років. При виїзді ГРПП, СОГ та ШМД на місце події факт ДТП з травмованим не знайшов свого підтвердження, було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вживання слабоалкогольного напою «Гараж», йдучи по тротуару зі знайомою, під час дитячих пустощів, не втримав рівноваги, впав з власної необережності на проїжджаючий автомобіль Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_1 , та водійка ОСОБА_3 зупинилася біля ОСОБА_2 , так як останній впав, та викликала йому швидку допомогу. Панич будь-яких травм не отримав, після огляду лікарями встановлено діагноз психо-емоційний стрес, вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності батьків неповнолітнього (а.с. 3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 14.03.2023, якого було допитано в присутності батька ОСОБА_1 , та який пояснив, що 14.03.2023 близько 16:00 год. він з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали в магазині алкогольні напої, які в подальшому розпивали на зупинці по вул. Жовтневій в с. Холодівка. Він. випив «Наливку полуничну», ємністю 0,5 л. Далі вони з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли в магазин, де ще придбали 1 пляшку алкогольного напою «Шейк» та пива «Гараж» та поїхали на вул. П.Захарова в м. Тульчин, де стояли на узбіччі дороги. З ними ще була їх знайома дівчина ОСОБА_7 . Він почав жартувати з ОСОБА_7 та гратися. При цьому він вийшов на проїжджу частину дороги і далі нічого не пам`ятає. Коли він зрозумів, що сталося, то побачив автомобіль, водій якого, жінка, сказала, що викличе швидку допомогу. Автомобілем ШМД він був доставлений до приймального відділення Тульчинської ЦРЛ, де його оглянули. Ніяких тілесних ушкоджень в нього не було, але через деякий час почала боліти голова (а.с. 4).

-письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 14.03.2023, які підтверджують пояснення, надані ОСОБА_2 (а.с. 5 );

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.03.2023, в яких вона пояснила, що 14.03.2023 близько 17:28 год. проїжджала по вул. П.Захарова в м. Тульчин та помітила з лівої сторони дороги трьох дітей: двох хлопчиків та дівчинку. Коли вона проїжджала біля них, внаслідок того, що один хлопчик смикнув іншого за капюшон, останній, не помітивши автомобіля правим плечем вдарився об лобове скло її автомобіля та впав на асфальт Далі вона зупинилася, допомогла хлопчику підвестися на ноги іпід час спілкування з ним відчула запах алкоголю з його ротової порожнини. Потім вона викликала ШМД., автомобілем якої хлопчика доставили до приймального відділення Тульчинської ЦРЛ (а.с. 6);

-письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 14.03.2023. Він пояснив, що працює лікарем Тульчинської ЦРЛ. 14.03.2023 близько 18:30 год. на чергуванні в приймальному відділенні Тульчинської ЦРЛ він оглядав ОСОБА_2 , який був доставлений автомобілем ШМД. Після огляду будь-яких травм в останнього виявлено не було та будь-яких скарг на здоров`я від нього не надходило (а.с. 7);

-висновком амбулаторного медичного огляду № 53 від 14.03.2023, згідно якого у ОСОБА_2 встановлено алкогольне сп`яніння (а.с. 8),

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Встановлені в ході судового розгляду обставини поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Його вина у вчиненні даних правопорушень доведена наявними в справі доказами, які є узгодженими між собою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не повинен відповідати за дії свого сина необгрунтовані, оскільки він притягується до адмінвідповідальності за ухилення від виконання батьківських обовязків. Ухилення від виконання батьківських обов`язків в даному випадку полягає у бездіяльності батька, пов`язаної з неналежним вихованням дитини, внаслідок чого його син, вживаючи алкогольні напої, вчинив дії, які є потенційно загрозливими, в першу чергу для його здоровя, для забезпечення безпеки дорожнього руху, захисту життя та здоров`я інших людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб та які могли потягнути за собою суспільно-небезпечні наслідки.

Так само необгрунтовані його доводи про те, що працівниками поліції сфабриковано матеріал про притягнення його до адміністративної відповідальності, адже доказів цього ОСОБА_1 суду не представлено.

Такі доводи ОСОБА_1 не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, яка доведена матеріалами справи. Позиція щодо заперечення вини розцінюється як захист, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень його слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 184, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко