гСправа № 358/1163/22 Провадження № 3/358/136/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується що адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Божка М.І., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області, не працюючого, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 16.12.2021, орган що видав 3221, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ст. 130 ч. 1, ст. 126 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебувають адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 (протоколи про адміністративне правопорушення: серії ДПР18 № 180773 від 29.11.2022 року; серії ДПР18 № 180834 від 29.11.2022 року), які об`єднані в одне провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180773 від 29.11.2022 року вбачається, що 29.11.2022 року о 16-38 годині в м. Богуслав по вул. Франка, ОСОБА_1 керував мотоциклом Musstang MT 125-8, без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технологічного пристрою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 інвентарний номер 101620191 зі згоди водія в присутності свідків. Показник тесту 1,64 % (проміле) алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180834 від 29.11.2022 року вбачається, що 29.11.2022 року о 16-38 годині в м. Богуслав по вул. Франка, ОСОБА_1 здійснював рух на мотоциклі Musstang MT 125-8, номерний знак НОМЕР_3 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою серії БАВ 154942 від 13.08.2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що 29.11.2022 близько 16.30 год., він їхав з с. Мисайлівка в м. Богуслав на мотоциклі Musstang MT 125-8, номерний знак НОМЕР_3 . По вул. Франка в м. Богуславі Київської області його зупинили працівники поліції, які представилися, попросили пред`явити документи на транспортний засіб та запропонували пройти огляд на вживання алкогольних напоїв. На пропозицію працівників поліції він погодився продути прилад «Драгер» на місці в присутності свідків. Побачивши показник Драгера 1,64 % проміле, він повідомив працівникам поліції, цього ж дня випив 0,7 л пива «Бланш», після чого сів за кермо. Також ОСОБА_1 підтвердив, що керував мотоциклом, не маючи права керування даним транспортним засобом, повторно, протягом року, оскільки взагалі не має посвідчення водія та підписався в чеку Драгера та протоколах про адміністративні правопорушення за ст. 130 ч. 1, ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Однак, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 130 ч. 1, ст. 126 ч.5 КУпАП не визнає та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, оскільки відеозапис поліцейського не містить факту керування ним мотоциклом, а лише видно як він уже стоїть на узбіччі дороги по вул. Франка, і мотоцикл знаходиться також на узбіччі.

Захисник Божок М.І. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі, оскільки, на його думку, в матеріалах справи відсутні достатні докази винуватості його підзахисного. Стверджував, що після дослідження в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери, ним було виявлено ряд порушень поліцейським порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, а саме:

- з наданого відеозапису видно лише рух невідомого моторолера (мотоцикла), проте ідентифікувати водія не представляється можливим, а тому з впевненістю не можна зазначити, що водієм являється саме ОСОБА_1 . Склад адміністративних правопорушень, які інкримінують ОСОБА_1 передбачає саме керування транспортним засобом, що відеозаписом не доводиться;

- в п. 4 Порядку та п. 6 Розділу II Інструкції № 1 вказано про те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. В даному випадку працівники поліції нехтуючи вимогами Порядку та Інструкції № 1 залучили в якості свідків військовослужбовців, які спільно виконували завдання по охороні громадського порядку, що ставить під сумнів їх неупередженість. Крім того з відеозапису видно, як один із свідків підходячи до ОСОБА_1 зазначив, що він особисто знає останнього і попросив поліцейських ставитись до ОСОБА_1 суворіше, та попросив поліцейських навіть вилучити транспортний засіб;

- безпосередньо сумнів щодо неупередженості свідків полягає також в тому, що працівники поліції навіть під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на приладі «Драгер» не з`ясували анкетні данні свідків, не роз`яснили їм права, не зачитали складений протокол про адміністративне правопорушення та не надали зазначений протокол для підпису. Дані факти в повній мірі підтверджено відеозаписом;

- під час документування правопорушення акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів затверджена як додаток №2 до Інструкції було складено вже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі взагалі відсутні факт складання та оголошення акту огляду учасникам та присутнім при оформлені матеріалів;

- направлення на медичний огляд поліцейськими складений не був, що в повній мірі підтверджується відеозаписом дослідженим в судовому засіданні.

Зауважив, що це свідчить про неналежність доказів, які зібрано з порушенням.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Божка М.І., дослідивши матеріали справи в повному обсязі, переглянувши відеозаписи нагрудних камер працівників поліції, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабміну, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Так, нормами ст. 266 КУпАП, зокрема, встановлено, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положенням ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою та четвертою статті 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з наступного, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського відображено як водій ОСОБА_1 знаходиться за кермом мотоцикла, який було зупинено поліцейськими за порушення вимог ПДР України. Пізніше, на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння (результат тесту 1,64 % проміле), проти якого він не заперечував, оскільки, як сам відмітив, перед цим випив пляшку пива. За таких обставин суд вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського повністю відображає обставини події та повністю доводить винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9 а) ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується твердження захисника в частині упередженості свідків, то суд враховує, що наявне спілкування свідка з ОСОБА_1 не може бути порушенням будь-яких правових норм щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відтак доказів упередженості свідків щодо ОСОБА_1 перед судом не доведено.

Щодо доходів захисника про порушення процедури документування правопорушення, судом встановлено наступне, що ні в судовому засіданні, ні на відеозаписі нагрудної камери поліцейського відсутні заперечення, зауваження чи клопотання щодо неналежного документування працівниками поліції даного правопорушення, а навпаки, вбачається повне погодження ОСОБА_1 із діями працівників поліції.

Крім того, слід відмітити, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в пункті пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено: «Я 29.11. випив 0,7 бланша о 13:20», і нічого не зазначено, що він не погоджується з результатом тесту «Драгер». Відсутність будь-яких заперечень зі сторони ОСОБА_1 щодо результату тесту чітко зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Також на відео не зафіксовано заперечень водія щодо того, що він керував мотоциклом. За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника щодо закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 180773 від 29.11.2022 року, серії ДПР18 №180834 від 29.11.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 ; результатом тестування приладу «Драгер» до протоколу ДПР18 №180773, в якому ОСОБА_1 визнав показник 1,64%, власноруч розписавшись; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який, як вважає суд є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується листом начальника відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Бакала А.С. за № 1265 від 22.03.2023, із якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель по АДРЕСА_1 , згідно бази даних ІПНП «Цунамі», не отримував посвідчення водія жодної категорії.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Статтею 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Частиною другою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Матеріали справи відомостей про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія не містять. Згідно бази даних ІПНП «Цунамі» від 22.03.2023, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія жодної категорії.

У пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що: «позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та ч.1 ст.130 КУпАП не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Таким чином, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу без позбавленням права керування.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180834 від 29.11.2022 року вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, було вчинено 29.11.2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а справу закрити.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий: суддя К. С. Романенко