Справа № 452/166/23 Головуючий у 1 інстанції: Корольчук Н.В.
Провадження № 33/811/358/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 рокуЛьвівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Радовича Богдана Романовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Самбірського міськрайонного суд Львівської області від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 06 січня 2023 року, о 22-00 год., в с. Погірці, Самбірського району, керував автомобілем «Volkswagen CC» номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання технічного засобу «Драгер» та у найближчому медичному закладі - відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає матеріалам та обставинам справи. Місцевим судом не було задоволено жодного з його клопотань, окрім того в матеріалах справи відсутні дані про те, що він звертався з клопотаннями. З рішення суду не вбачається, що судом було дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, окрім того копію рішення він не отримав.

Зазначає, що автомобіль він використовувався у робочих цілях, і позбавлення права керування транспортним засобом ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має іншого джерела доходу.

29 березня 2023 року від ОСОБА_1 поступило заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 зазначає, що в нього з працівниками поліції виник конфлікт, оскільки його незаконно зупинили.

Повідомляє, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а просив провести такий огляд у присутності двох свідків та із застосуванням відеозапису.

Звертає увагу, що звертався в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте йому було в цьому відмовлено, оскільки в нього не було направлення від працівників поліції.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки є фрагментарним, та не містить відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 330799 від 6 січня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , 6 січня 2023 року, керував транспортним засобом «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» водій відмовився;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), з якого встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від огляду водій відмовився;

- даними з рапорту лейтенанта поліції М.Солук (а.с. 6), відповідно до якого 6 січня 2023 року, о 21 год. 30 хв., у селі Погірці, чоловік повідомив, що бачив, як невідомий йому чоловік, сів за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, після чого працівниками поліції, під час патрулювання, було виявлено автомобіль «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 , та зупинено його відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», під час опитування у водія було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого водій відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 , розмову водія з працівниками поліції, з якої вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого працівниками поліції оголошено протокол, відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, окрім того, невідомий чоловік, старшого віку висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та агресивно себе поводив, конфліктував з ними.

Аргументи сторони захисту, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а просив провести такий огляд у присутності двох свідків та із застосуванням відеозапису, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що водій висловлював бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чи незгоду із діями працівників поліції.

Доводи апелянта, що він самостійно звертався у медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте йому було в цьому відмовлено, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, відповідно до яких не передбачено, проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у присутності працівників поліції, які забезпечують доставку водія до найближчого медичного закладу, якому надано право проводити такий огляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння к встановленому законом порядку, окрім того такий відеозапис підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с 4), та інформацією з рапорту лейтенанта поліції М. Солук (а.с. 6).

Покликання апелянта на те, що в нього з працівниками поліції виник конфлікт, оскільки його було незаконно зупинено, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з рапорту працівника поліції М. Солука (а.с. 6), у працівників поліції була інформація, що чоловік сів за кермо автомобіля у стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим під час патрулювання с. Погірці було зупинено автомобіль «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 , для перевірки зазначеної інформації.

Твердження водія, що місцевим судом було відмовлено в задоволенні його клопотань та матеріали справи не містять даних, що він звертався з клопотаннями, не заслуговує на увагу апеляційного суду, оскільки до матеріалів справи долучено звукозапис та відеозапис, журнал судового засідання, з яких вбачається, що суддя місцевого суду повно об`єктивно дослідив всі матеріали справ, вислухав доводи учасників процесу, оглянув відеозапис, та вирішив клопотання, які були поставлені стороною захисту під час розгляду спарви.

Покликання апеляційної скарги на те, що судом не було дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови місцевого суду ( а.с. 18-19), під час накладення стягнення на водія ОСОБА_1 враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, однак, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, тим самим унеможливлює будь-яким чином пом`якшити покарання.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.