Справа № 729/62/23
3/729/90/23 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарів Жиглій М.В., Величко К.Р., особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та його захисника Педика І.В., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Биків Бобровицького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який одружений, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, рнокпп НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
Захисник Педик І.В. в судовому засіданні зазначив, що поліцейські після зупинки не повідомляли ОСОБА_1 про причину зупинки та не представилися належним чином. Також зазначив, що в матеріалах справи містяться суттєві розбіжності, зокрема: в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він був складений поліцейським Федченком М.М., при цьому в тимчасовому дозволі зазначено, що ОСОБА_2 є інспектором поліції; в протоколі містяться виправлення та невірно зазначено власника автомобіля. Матеріали не містять відомостей за допомогою якого пристрою велася відеофіксація подій, у зв`язку з чим відеофіксація не безперервна, відсутній запис складення адмінпротоколу та ознайомлення з його змістом особи, яка притягується до відповідальності. Тому, відеозапис з камери поліцейського є неналежним доказом в справі і не повинен судом прийматися до уваги. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надані в судовому засіданні, оцінюючи перевірені докази, суд приходить до такого висновку.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України) .
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом ( ст. 7 КУпАП ).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції були занесені до протоколу ті ознаки наркотичного сп`яніння останнього, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду в даному випадку не було.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Відповідно до пункту 3, 4 розділу І, пункту 12 розділу II даної Інструкції,ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як видно із матеріалів справи, після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що виявились в почервонінні очей, порушенні мови, нереагуванні зіниць очей на світло, у відповідності до вимог Інструкції поліцейським СРПП ВП№2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області було складене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, в якому зазначено, що водій відмовився від огляду на стан сп`яніння (а.с. 3).
Пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння працівники поліції виконали вимоги вищезазначеної інструкції, послідовність їх дій відповідає нормам закону.
Відомості про те, що відбувається відеофіксація події зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в рапорті поліцейського Федченка М.М.
На відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`янніння. ОСОБА_1 повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду в медичному закладі, після чого працівниками поліції був складений адміністративний протокол.
Доводи захисника Педика І.В. про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складений повноважною на те особою та оцінюється судом у сукупності із іншими доказами.
При оцінці доказів, якими можуть бути відеозаписи, рапорти поліцейських, незалежно від того додані вони до протоколу про адміністративні правопорушення чи надані безпосередньо в судовому засіданні, суд з`ясовує, чи стосуються фактичні дані конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами. Як вбачається з адміністративного матеріалу, диск з відео та рапорти поліцейських значаться в переліку документів доданих до протоколу, а також в самому протоколі.
Відеозапис та рапорти узгоджується як з письмовими документами адміністративного матеріалу, так і з поясненнями допитаних свідків. Таким чином, підстави піддавати сумніву зміст даних доказів відсутні.
Посилання особи, яка притягується до адмінвідповідальності на те, що працівники поліції йому погрожували і ці погрози він сприйняв як реальні не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких відомостей не містять. Водій після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.
Твердження захисника та особи, яка притягується до адмінвідповідальності щодо нероз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а тому позбавлений можливості їх реалізувати, на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються переглянутим відеозаписом. Також в ході судового розгляду не наведено, якими правами ОСОБА_1 через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Розбіжності та виправлення в протоколі є несуттєві та не впливають на розгляд справи судом. В ході розгляду адмінпротоколу не було доведено належними та допустимими доказами до якого негативного впливу привели вказані неточності.
Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 він керував транспортним засобом після 07.01.2023 і зазначення в тимчасовому дозволі на керування транспортними засобами про те, що він виданий інспектором СРПП ВП №2 Федченком М.М., а не поліцейським ОСОБА_2 жодним чином не вплинуло на можливість користування вказаним дозволом і не вплинуло на правильність направлення для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки стаття 266 КУпАП передбачає, що огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Доводи захисника про невідсторонення водія від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів законність дій поліцейських при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки таке відсторонення здійснюється при встановленні факту керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння, а щодо ОСОБА_1 був складений протокол за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відтак, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.
Право в суспільстві відображається в поведінці його членів та має вид соціального факту. Встановлені в суспільстві правила поведінки є обов`язковими для всіх членів суспільного життя. За порушення особи встановлених правил поведінки в суспільстві передбачається юридична відповідальність.
Вид і міра покарання за вчинення діяння, передбаченого ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.
Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.
Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.
Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху та має посилену юридичну відповідальність в суспільстві.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Тому, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», вважає, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а також про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко