Справа № 352/113/23
Провадження № 3/352/231/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., з участю адвоката Челій-Пушкар О. І., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190234 від 14.01.2023 ОСОБА_1 14.01.2023 о 20 год 14 хв. по вул. Зузука в с. Сілець Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Адвокат Челій-Пушкар О. І., яка згідно договору про надання правової допомоги представляє інтереси ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснила, що останній не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення містить у собі суперечності та не відповідає дійсним обставинам справи. Насправді 14.01.2023, ще до вказаної у протоколі години, о 19 год 45 хв. транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції в с. Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де після перевірки документів автомобіль продовжив рух. Пізніше, приблизно о 20 год 20 хв., ОСОБА_1 з товаришем перебували на станції технічного обслуговування в с. Сілець Івано-Франківського району Івано-Франківської області біля нерухомого автомобіля. До них під`їхали працівники поліції, які почали вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він повідомив працівникам поліції, що не відмовляється пройти обстеження, однак не розуміє, для чого це потрібно, що наркотичні засоби не вживав і не вживає, веде здоровий спосіб життя, та попросив поліцейських назвати у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Однак, незважаючи на пояснення та прохання ОСОБА_1 , працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, адвокат звернула увагу на те, що запис не вівся безперервно, складається з дев`яти частин, одна з яких взагалі стосується іншої особи, що є порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і засобів, що мають функції відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026. Вважає, що даний відеозапис, який міститься у матеріалах справи, є неналежним та сумнівним доказом, частина записів здійснювалася на мобільний телефон працівника поліції, оскільки має нетипову назву, як для відеофайлів, відзнятих на портативні відеореєстратори, на них відсутня дата і час його проведення. Просила закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши адвоката Челій-Пушкар О. І., дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження в даній справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рамках розгляду даної справи встановлено відсутність у працівників поліції правових підстав для зупинення 14.01.2023 транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , вичерпний перелік яких передбачено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та порушення працівниками поліції після зупинення транспортного засобу вимог ч. 3 ст. 35 вказаного Закону, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 12 розд. П Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до п.4 розділу I вказаної Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Матеріали справи не містять підтвердження обставини щодо наявності у ОСОБА_1 об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння.

Не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки на кількох відеозаписах у порушення вимог п. 2, 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відсутня дата і час проведення такого відеозапису, відсутній номенклатурний номер портативного відеореєстратора, яким здійснювався відеозапис; відеозапис складається з дев`яти частин, одна з яких стосується іншої особи.

Відповідно до вимог вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того, вказаний відеозапис не містить всіх обставин складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суддя позбавлений можливості перевірити дотримання поліцейським вимог закону при його складанні.

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; враховуючи, що такий відеозапис долучено до матеріалів справи, незважаючи на те, що він не є належним і допустимим доказом, - суддя не бере до уваги пояснення свідків на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Крім того, вказані пояснення написані рукою працівника поліції, тому не можуть вважатися належними і допустимими доказами.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ