справа № 631/403/22
провадження № 3-зв/631/4/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., за участю секретаря судового засідання Тиндик С. М., яка здійснювала фіксування судового засідання технічними засобами, розглянувши перевіривши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області заяву захисника Браги Юрія Олександровича, який притягується до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адвоката Горобця Романа Миколайовича про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. знаходиться справа з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

12 червня 2023 року головуючому судді у вказаній вище справі, захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом Горобцем Р. М. було заявлено відвід, який був викладений у письмовій формі та поданий в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Зі змісту заяви адвоката Горобця Романа Миколайовича убачається, що суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. розглядається справа з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник Браги Ю. О. вважає, що у даному випадку є підстави для відводу головуючого судді Пархоменко І. О. від розгляду справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23), оскільки дії останньої свідчать про необ`єктивний розгляд справи або її зацікавленість. Так, необ`єктивний розгляд справи, на думку автора клопотання, полягає у тому, що суддя Пархоменко І. О. з самого початку розгляду справи у супереч вимогам статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення не з`ясувала чи було сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце ї розгляду та розглядала справу без участі ОСОБА_1 , що суперечить вимогам статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, перед початком розгляду справи захисником ОСОБА_1 судді Пархоменко І. О. було заявлено клопотання про повернення матеріалів до Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, оскільки останніми не виконано постанова Харківського апеляційного суду, та недоліки, які були вказані у судовому рішенні не виправлені. Не зважаючи на вищевикладене суддя Пархоменко І. О. відмовила у задоволенні вказаного клопотання. Після ознайомлення з витребуваними первинними матеріалами справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/239/22) також були встановлені недоліки, зокрема відсутність СD-диску, який був наявний в матеріалах справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23). У зв`язку з вказаними недоліками захисником було заявлено повторно клопотання про повернення матеріалів до Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для доопрацювання. Вказане клопотання суддею Пархоменко І. О. не було розглянуто та повідомлено про те, що йому буде надано оцінку у нарадчій кімнаті. Окрім іншого, адвокатом Горобець Р. М. було заявлене клопотання про розгляд справи за обов`язкової участі ОСОБА_1 , як цього вимагає положення статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак у задоволенні вказаного клопотання суддя Пархоменко І. О. також відмовила. На переконання автору заяви, вказані факти свідчать про наявність необ`єктивного розгляду справи з боку судді Пархоменко І. О.

Особа, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 до судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду заяви сповіщений своєчасно та належним чином згідно з вимогами чинного законодавства. Про причини своє неявки не повідомив, ніяких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Горобець Роман Миколайович у судових засіданнях, що були призначені на 14 червня 2023 року, 15 червня 2023 року та 16 червня 2023 року, приймав участь у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судові засідання, призначені на 19 червня 2023 року, 20 червня 2023 року та 21 червня 2023 року захисник не з`явився, перед початком судових засідань надсилав на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду його заяви про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. посилаючись на його участь у інших судових засіданнях. Клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції на адресу суду не направляв.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до приписів частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або його представника бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих нею, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2002 року у справі «Круз проти Польщі» (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Наявними матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 обізнаний про перебування в провадженні судді Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновської Т. М. заяви про відвід судді цього ж суду Пархоменко І. О., проте до судді не з`явився. Разом із тим, ОСОБА_1 скористався своїм правом на юридичну допомогу та у судових засідання (14 червня 2023 року, 15 червня 2023 року та 16 червня 2023 року) приймав участь його захисник адвокат Горобець Роман Миколайович, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1075873 від 19 серпня 2022 року.

Щодо обставин неявки у судове засідання адвоката Горобця Р. М., то слід зазначити, що у даній справі для забезпечення доступу до правосуддя, судові засідання були неодноразово відкладенні за усними клопотаннями захисника, а саме з 14 червня 2023 року на 15 червня 2023 року, з 15 червня 2023 року на 16 червня 2023 року, з 16 червня 2023 року на 19 червня 2023 року; та письмовими клопотаннями заявника у зв`язку із тим, що захисник приймав участь у інших судових засіданнях. 20 червня 2023 року розгляд справи знов таки був відкладений за клопотанням адвоката Горобця Р. М. на 13 годину 00 хвилин 21 червня 2023 року. 21 червня 2023 року о 12 годині 36 хвилин за допомогою системи «Електронний суд» на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, оскільки останнім була погоджена дата та час, а саме 11 година 00 хвилин 21 червня 2023 року його участі у Московському районному суді міста Харкова у справі № 643/14656/21, а тому він як захисник буде примати участь у розгляді вказаної справи. При цьому з клопотанням про участь у розгляді справи за його заявою про відвід судді у режимі відеоконференції, як це було раніше, захисник не звертався, хоча між судовими засіданнями, призначеними у Московському районному суді міста Харкова та Нововодолазькому районному суді Харківської області різниця складає дві години.

Постійні клопотання про відкладення розгляду, в даному випадку, мають ознаки зловживанням правом на участь у розгляді справи про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., що спрямоване на невиправдане затягування судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи стислі строки, передбачені статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не містить імперативної норми щодо обов`язкової участі у судовому засіданні осіб під час вирішення питання про відвід, суддя не вбачає перешкод задля розгляду порушеного у заяві захисника питання за відсутності останніх.

Суддя, якій заявлено відвід ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилася, проте виявила бажання надати письмові пояснення судді, що його розглядає, та вказала, що до Нововодолазького районного суду Харківської області від Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 (справа з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23)).

Вказаний адміністративний матеріал був призначений до розгляду по суті на 22 лютого 2023 року о 14 годині 00 хвилин. Про судове засідання ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, проте до суду не з`явився, на електронну пошту суду за вхідним № ЕП-295/23-вх від 22 лютого 2023 року надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікуванні з 21 лютого 2023 року. Доказів щодо перебування на лікуванні не надав. Розгляд справи було відкладено на 03 квітня 2023 року.

Про судове засідання, що було призначене на 03 квітня 2023 року, ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, яку останній отримав 28 березня 2023 року. Через канцелярію суду за вхідним № 1762/23-вх від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 надав пояснення по суті правопорушення та просив розглянути справу за його відсутності.

Цього ж дня, через систему «Електронний суд» за вхідним № 1768/23-вх від 03 квітня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Горобець Р. М. направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що у заплановану дату він буде задіяний у слідчих діях. До клопотання підтвердження поважності причин відкладення розгляду адміністративного матеріалу не надав. Розгляд справи було відкладено на 20 квітня 2023 року.

У судове засідання, призначене на 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення не надав. Судова повістка була направлена особі, відносно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, засобами поштового зв`язку, яку останній отримав 18 квітня 2023 року.

Через систему «Електронний суд» за вхідним № 2114/23-вх від 20 квітня 2023 року захисник Горобець Р. М. надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що його не було повідомлено про дату та час судового засідання. Розгляд справи було відкладено на 03 травня 2023 року.

Про судове засідання, призначене на 03 травня 2023 року, ОСОБА_1 , повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик засобами поштового зв`язку та додатково шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, який зазначено у поясненнях ОСОБА_1 від 03 квітня 2023 року, та у заяві про відкладення розгляду справи від 22 лютого 2023 року, що були отримані адресатом. У судове засідання ОСОБА_1 вдруге поспіль не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Через канцелярію суду за вхідним № 2355/23-вх від 03 травня 2023 року захисник Горобець Р. М. надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із ознайомленням з матеріалами справи, висловленням позиції та наданням доказів. Розгляд справи було відкладено на 10 травня 2023 року.

Про судове засідання, призначене на 10 травня 2023 року, ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та додатково шляхом направлення SMS-повідомлення, проте останній у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав.

У той же час, через систему «Електронний суд» за вхідним № 2401/23-вх. від 08 травня 2023 року, захисник Горобець Р. М. надав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яке було задоволено постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 травня 2023 року та попереджено захисника, що ризики технічної неможливості участі у засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

10 травня 2023 року у судовому засіданні, яке було проведене у режимі відеоконференції, захисник Горобець Р. М. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із технічними проблемами. Розгляд справи було відкладено на 25 травня 2023 року.

У судове засідання, призначене на 25 травня 2023 року, ОСОБА_1 викликався шляхом направлення судової повістки про виклик засобами поштового зв`язку, яку він отримав 18 травня 2023 року. Додатково судова повістка була направлена шляхом надіслання SMS-повідомлення. До суду ОСОБА_1 вкотре не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

25 травня 2023 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання захисника про направлення матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/403/22 на адресу начальника Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для виконання постанови Харківського апеляційного суду, про що ухвалено відповідну постанову та було оголошено перерву, оскільки захисник Горобець Р. М. просив надати час для ознайомлення з матеріалами справи № 631/403/22, провадження № 2/631/239/22, витребуваної з канцелярії суду. Розгляд справи було відкладено на 05 червня 2023 року.

Про судове засідання, призначене на 05 червня 2023 року о 16 годині 00 хвилин, судова повістка була направлена ОСОБА_1 шляхом SMS-повідомлення, проте останній знов до суду не з`явився.

Також, через систему «Електронний суд» за вхідним № 2899/23-вх від 05 червня 2023 року захисник Горобець Р. М. направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятість в інших судових провадженнях. Розгляд справи було відкладено на 08 червня 2023 року.

Про судове засідання, призначене на 08 червня 2023 року, судова повістка була направлена ОСОБА_1 шляхом SMS-повідомлення, проте останній знов до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надав.

У судовому засіданні захисником Горобцем Р. М. вдруге було заявлено клопотання про повернення матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/403/22 на адресу начальника Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для доопрацювання. Суддею було роз`яснено захиснику, що вказане клопотання не потребує термінового вирішення і буде розглянуте суддею в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті справи. Відразу після відмови суддею у терміновому розгляді клопотання про повернення матеріалів справи до відділу поліції, захисником Горобцем Р. М. було заявлено клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з необхідністю розгляду справи у присутності ОСОБА_1 . У задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, оскільки ОСОБА_4 завчасно та належним чином повідомлявся про всі судові засідання, проте до суду не з`являвся, що свідчить про його небажання бути присутнім при розгляді справи; надав клопотання про розгляд за його відсутності.

Після цього захисник Горобець Р. М. знов надав клопотав про відкладення розгляду справи, оскільки йому потрібен час для підготовки заяви про відвід судді і готувати зазначену заяву він може тільки у своєму офісі. Розгляд справи було відкладено на 12 червня 2023 року.

Того ж дня, вже після судового засідання, через канцелярію суду за вхідним № 2980/23-вх від 08 червня 2023 року захисником Горобцем Р. М. було надано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та виклик до суду ОСОБА_1 .

Про судове засідання, призначене на 12 червня 2023 року о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, а також шляхом SMS-повідомлення. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань не направляв.

У судовому засіданні, яке було проведене у режимі відеоконференції, захисник Горобець Р. М. клопотання про відвід судді підтримав, у зв`язку з чим у судовому засіданні була оголошена перерва для передачі заяви про відвід судді до канцелярії суду для проведення автоматичного розподілу для визначенні судді для розгляду заяви та розгляду заяви про відвід судді по суті.

На думки судді Пархоменко І. О. вказана поведінка захисника Горобця Р. М. щодо постійних клопотань про відкладення розгляду справи свідчить про затягування розгляду справи та зловживання правами. Також суддя просила врахувати наданні пояснення та розглянути заяву захисника Горобця Р. М. про відвід судді Пархоменко І. О. від розгляду справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за її відсутності.

Всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час розгляду заяви про відвід, в тому числі вивчивши письмові пояснення судді, якій він заявлений, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Горобця Романа Миколайовича про відвід судді, слід відмовити з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відвід, суддя, перш за все, виходить з того, що завданням судочинства у справах про адміністративні правопорушення, виходячи з приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень статті 7 наведеного вище Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, й провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Отже, відповідно до приписів частини 1 статті 2 та частини 2 статті 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, керується законодавством України про адміністративні правопорушення, яке складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів нашої держави.

Нажаль, зазначений кодекс, регулюючи порядок розгляду справ та визнаючи у своїй статті 245, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, не містить жодного посилання та/чи відповідної спеціальної норми, яка б надавала можливість учасникам справи заявити відвід судді (самовідвід) та прямої вказівки на процесуальні шляхи його вирішення.

Натомість стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлює, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Окрім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 5 своєї Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. При цьому:

а) стосовно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді: з`ясовується, чи виявляв він упередженість або безсторонність у даній справі;

б) стосовно об`єктивного критерію чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Тобто у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду (пункти 49 і 50 рішення у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), ухваленого 09 листопада 2006 року).

Стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22 лютого 2013 року XI черговим з`їздом суддів України, наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

З огляду на таке, однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час судового провадження, а тому розгляд заяви про відвід в межах справи про адміністративні правопорушення цілком можливий як такий, що направлений на захист прав особи щодо розгляду справи безстороннім судом.

Аналогічна позиція сформована Радою суддів України, яка згідно із приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є вищим органом суддівського самоврядування та має формувати єдиний підхід до розуміння тих чи інших найважливіших актуальних спірних питань шляхом прийняття відповідних рішень рекомендаційного характеру.

На виконання вказаних положень законодавства Радою суддів України 08 червня 2017 року прийнято рішення № 34 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів», яким у пункті 4 визначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до виду юрисдикції положення щодо відводів та самовідводів суддів містять у собі такі процесуальні закони як Кодекс адміністративного судочинства України, Господарський процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кримінальний процесуальний кодекс України.

Як убачається з багатьох рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, з рішення, ухваленого 30 жовтня 2014 року у справі «Швидка проти України», провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (пункт 53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); пункт 19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого Рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, поширивши тим самим певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. Європейський суд з прав людини також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30 січня 2015 року у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

Також цей суд у своїй сталій практиці (рішення у справах: «Енгель та інші проти Нідердандів», ухвалене 08 червня 1976 року; «Озтюрк проти Німеччини», ухвалене 21 січня 1984 року; та «Лутц проти Німеччини», ухвалене 25 серпня 1987 року) автономно тлумачить поняття «кримінальний» незалежно від національної термінології це поняття вживається щодо адміністративних, дисциплінарних та митних проступків тощо.

Отже, якщо у справах про адміністративні правопорушення є необхідність застосування аналогії права, то доцільно керуватись нормами кримінального процесуального законодавства України, а тому вирішення питання про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., яка розглядає справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід проводити за процедурою з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню (застосування принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права).

Процесуальні питання відводу судді (підстави та порядок його вирішення) регламентовані параграфом 6 глави 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналізуючи норму процесуального закону щодо заяви про відвід, тобто положення статті 80 Кримінального процесуального кодексу України, суддя вбачає, що відвід судді у судовому провадженні може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, до початку судового розгляду, а після цього допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

З матеріалів справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що заявник адвокат Горобець Р. М. є захисником особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому з огляду на приписи кодифікованого кримінального процесуального закону України, має право на таку заяву.

Крім того, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та є підставою для його відводу (самовідводу), встановлені статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України, про що прямо зазначено у частини 1 статті 80 зазначеного нормативно-правового акту України.

Тобто згідно із змістом частини 1 статті 75 кримінального процесуального кодифікованого закону України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже в силу пункту 4 частини 1 вище зазначеної статті суддя може бути відведений від участі у кримінальному провадження за наявності існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, на що й наполягає заявник у цій справі.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не встановлені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про відвід судді, однак у частині 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що він повинен бути вмотивованим.

Звертаючись із заявою про відвід судді, заявник зазначив, що суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Іриною Олександрівною розглядається справа з єдиним унікальним № 631/403/22, провадження № 3/631/198/23, в якій ОСОБА_1 є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя Пархоменко І. О. з самого початку розгляду справи у супереч вимогам статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення не з`ясовувала чи було сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду та розглядала справу без участі ОСОБА_1 , що суперечить вимогам статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Натомість, як свідчать наявні матеріали справи, а саме письмові пояснення судді Пархоменко І. О. з доданими до неї доказами, остання неодноразово викликала ОСОБА_1 шляхом направлення на його адресу судових повісток про виклик у судове засідання та повідомляла останнього про день, час та місце розгляду справ шляхом направлення йому судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень. Судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) неодноразово відкладався з різних причин, у тому числі за клопотаннями особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його захисника. Окрім іншого, ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовими поясненнями, що були зареєстровані за вхідним № 1764/23-вх від 03 квітня 2023 року, у яких власноруч зазначив, що просить розглянути справу без його присутності, що не суперечить приписам статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка не вимагає особистої присутності особи, відносно якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності такої особи.

Також як на підставу для відводу судді Пархоменко І. О. заявник посилається на те, що суддею було відмовлено у задоволенні клопотання захисника Горобець Р. М. про повернення матеріалів до Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, оскільки останніми не виконано вказівок, що містить постанова Харківського апеляційного суду, та недоліки, які були вказані у судовому рішенні не виправлені. Після ознайомлення з витребуваними первинними матеріалами справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/239/22) також були встановлені недоліки, зокрема відсутність СD-диску, який був наявний в матеріалах справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23), що було підставою для повторного звернення стороною захисту з клопотанням про повернення матеріалів справи до Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для доопрацювання. Дане клопотання у процесуальний спосіб суддею не розглянуто та повідомлено, що надання оцінки фактам, які у ньому викладені, будуть надані суддею при прийнятті рішення.

Вказані обставини заявник вважає такими, що свідчать про певну необ`єктивність та зацікавленість з боку судді Пархоменка І. О. щодо сторони захисту та, як наслідок, виключають можливість об`єктивного розгляду справи останньої, що є підставою для її відводу від розгляду справи.

Про наявність вказаних клопотань та їх розгляду у судовому засіданні підтвердила й суддя Пархоменко І. О. у своїх письмових поясненнях, де зазначила, що порушене у клопотанні питання було предметом розгляду у судовому засіданні, за результатами якого прийнято процесуальне рішення.

Як убачається з доданих до письмових пояснень доказів, суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. 25 травня 2023 року винесено постанову, у резолютивній частині якої вказано, що у задоволенні клопотання захисника Горобця Романа Михайловича про направлення матеріалів справи № 631/403/22 на адресу начальника Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для виконання постанови Харківського апеляційного суду відмовлено.

Як вже зазначалось вище, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений у статтях 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як визначає Конституція України у статті 19, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Пархоменко І. О. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Так, як вбачається з самої заяви про відвід, захисник ОСОБА_1 адвокат Горобець Р. М. не згодний з процесуальними рішенням, постановленими суддею при розгляді справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23). Проте, незгода з прийнятим суддею процесуальним рішенням у справі чи діями судді, зокрема рішеннями, прийнятими за результатами розгляду клопотання, скарги, заяви, не є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді, а отже не є підставою для відводу судді.

Заявник, зазначаючи про можливі сумніви у неупередженості судді, не наводить жодних аргументів щодо цього, не зважаючи на пряму вказівку процесуального закону: «відвід повинен бути вмотивованим».

Крім того, слід зауважити, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений порядок апеляційного оскарження постанови судді особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, заявлений відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. в рамках справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить фактичних та підтверджених даних про існування обґрунтованих сумнівів в її неупередженості. Доводи заявника, у даному випадку, зводяться до незгоди із прийнятими суддею рішеннями, що стосуються процедурних питань, та його суб`єктивних міркувань з цього приводу, що не є підставами для відводу судді, оскільки не відображають жодних обставин, які б можна було розцінювати як упереджене ставлення з боку судді.

Європейський суд з прав людини при вирішенні справи «Білуха проти України» у пункті 49 рішення від 09 листопада 2006 року (заява № 33949/02), з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, пункт 42).

Пункт 50 цього рішення вказує, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

А у пункті 52 щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватись, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Тобто, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

В даній справі автором заяви не наведено обґрунтованих доводів на користь того, що суддя Пархоменко І. О. проявляла до ОСОБА_1 чи захисника особисту упередженість чи безсторонність. Той факт, що суддя Пархоменко І. О. відмовила у задоволенні клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення з разом із доданими до нього матеріалами до органу поліції для доопрацюання, не може свідчити про об`єктивно обґрунтоване побоювання щодо упередженості судді при розгляді даної справи.

Інших мотивів або будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

При цьому слід зазначити, в даній справі розглядається лише питання щодо наявності підстав для відводу судді та не вирішуються питання по суті справи, а також не надається оцінка прийнятим суддею рішень, оскільки це є прерогативою суду апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючу наведену сталу практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги зміст заяви про відвід та його підстави, ураховуючи недоведеність заявником наявності безсторонності судді, відсутність будь-яких достовірних відомостей про існування її прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) щодо вирішення притягнення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Горобця Романа Миколайовича про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. від розгляду справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 13 і 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року Законом № 475/97-ВР; частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; статтями 19 і 125 Конституції України, а також статтями 2, 7, 245, 246, 249, 252, 268, 283 285, 287 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника Браги Юрія Олександровича, відносно якого вирішується про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адвоката Горобця Романа Миколайовича про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. від розгляду справи з єдиним унікальним № 631/403/22 (провадження № 3/631/198/23) відмовити.

Копію постанови протягом трьох днів після її винесення вислати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя: Т. М. Трояновська