Справа № 496/1056/23
Провадження № 3/496/1172/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Райчева І.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 року поліцейським ВРПП ОРУП №2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №164065 і ставиться йому в провину те, що він 10.02.2023 року о 16 год 20 хв. в с. Маяки по вул. Богачова керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ Е 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повторно протягом року вчинив правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав. При цьому пояснив, що 10.02.2023 року приблизно о 16 год 15 хв. він разом зі своїм братом ОСОБА_2 на автомобілі марки MERCEDES-BENZ Е 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджали через блок-пост, розташований в с. Маяки Одеської області. За кермом вказаного автомобіля був його брат ОСОБА_2 . Під час перевірки документів їх попросили вийти із автомобіля, після чого один із перевіряючих спитав у нього, чому він раніше сідав за кермо автомобіля без відповідних документів, на що він відповів, яке це має відношення до перевірки. В результаті між ними та перевіряючими виник словесний конфлікт, після якого один із перевіряючих повідомив йому, що він знову буде притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без документів та викликав на місце працівників поліції. По приїзду співробітників поліції він повідомив, що за кермом був його брат ОСОБА_2 , що підтвердив сам ОСОБА_2 , а перевіряючий повідомив поліцейським, що автомобілем нібито керував він ( ОСОБА_1 ) Після цього поліцейські відібрали пояснення у перевіряючого та повідомили йому, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, з чим він категорично не погодився та відмовився підписувати зазначений протокол.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Райчев І.Д. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому наголосив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 . Так, в матеріалах справи відсутні підтвердження, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, а сам протокол без інших належних та допустимих доказів не може свідчити про вчинення правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, хто саме вчинив правопорушення, яке правопорушення було вчинене повторно, та коли було вчинене правопорушення в перший раз. Також, протокол про адміністративне правопорушення складено без свідків, співробітником поліції, якого не було під час здійснення перевірки на блок-посту. Таким чином, сторона захисту вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №164065 від 10.02.2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП було складено на ОСОБА_1 протиправно, шляхом внесення до нього недостовірних відомостей. Рапорт чергового ОСОБА_3 свідчить лише про те, що в результаті відпрацювання повідомлення зі служби «102» на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та взагалі не є доказом по справі. Щодо пояснень свідка ОСОБА_4 за відсутності інших доказів та наявності конфлікту між ним та ОСОБА_1 , зазначені пояснення не можуть бути визнані належним та допустимим доказом. Враховуючи, що ОСОБА_4 здійснював перевірку документів та транспортних засобів на блок-посту, сторона захисту вважає, що його пояснення є процесуально тотожними рапорту поліцейського. З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що під час перевірки на блок-посту автомобілем керував ОСОБА_2 вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП.

Під час оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення були допущені порушення вимог наказу МВС України №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (із змінами, внесеними згідно з наказами МВС №243 від 17.03.2017 р.). Так, згідно з п. 8 розділу II Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Аналогічні положення містяться в ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Всупереч вимогам вказаної статті та Інструкції, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення ані під розписку, ані направлено рекомендованим поштовим відправленням, натомість долучено до матеріалів адміністративної справи.

Таким чином, копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручена особі, щодо якої він складений, та не направлена на її адресу рекомендованим поштовим відправленням, чим позбавлено можливості ОСОБА_1 скористатися своїм правом на захист, яке є складовою частиною права на справедливий суд, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та порушено порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено формулювання обвинувачення, яке б відповідало диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

В свою чергу, адміністративна відповідальність за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП настає за:

-керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

-керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

-керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №164065 від 10.02.2023 року, складеному відносно ОСОБА_1 .

У відповідності до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 5 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити у собі відомості або документи, які б підтверджували те, що особа не має права керувати транспортним засобом, та те, що особа повторно протягом року керувала транспортним засобом без права на це.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №164065 від 10.02.2023 року та його копію, які не містять суть адміністративного правопорушення, а також свідків;

-пояснення свідка ОСОБА_4 , згідно якого 10.02.2023 року приблизно о 16:00 год він ніс службу на блок-посту в с. Маяки, де ним було зупинено автомобіль MERCEDES, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Стинка Трохима. В ході перевірки було встановлено, що у водія відсутнє посвідчення водія, після чого на місце було викликано наряд поліції;

-рапорт старшого інспектора-чергового Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 10.02.2023 року, згідно якого 10.02.2023 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1932 від 10.02.2023 року, як порушення правил дорожнього руху. 10.02.2023 року о 16:25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.02.2023 року о 16:12 за адресою: Біляївський район, с. Маяки, вулиця, Блок пост №1. Зупинили авто Мерседес д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який при собі не має водійського посвідчення. Заявник з НГУ. Очікують поліцію. Заявник: ОСОБА_6 . В ході виїзду на місце події відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст. 126 ч. 5 КУпАП;

-копія паспорту на ім`я ОСОБА_1 ;

-копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ Е 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 .

За таких обставин, приходжу до висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного об`єктивного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, або стосовно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або він позбавлений права керування транспортними засобами. Крім того, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені частинами 2-4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови ВС/КАС у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, надані працівниками поліції докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки саме на особу, уповноважену на складання протоколу, покладено обов`язок збирання доказів, що з огляду на викладене належним чином здійснено не було, відсутні підстави для притягнення до відповідальності особи, щодо якої такий протокол було складено.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17 від 27.06.2019 року, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що до матеріалів справи інспектором поліції не було долучено жодних об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП немає.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд має обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2023 року