Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/171/23
Провадження № 3/670/124/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Віньковецький сирзавод», за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 406515 від 08.03.2023 року ОСОБА_1 08.03.2023 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Т-2315 керував автомобілем Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого на боковому склі нанесено покриття, що обмежує оглядовість з місця водія, світло пропускання якого становить 48,8%, при допустимому показнику 70%. Вимірювання проводилося приладом Elhos Glass Meter. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив вдруге протягом року, так як 21.01.2023 року притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, п. 6.8.7 ДСТУ 3649-2010 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що транспортний засіб Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 йому не належить, а власником його є підприємство, де він працює водієм - ТОВ «Віньковецький сирзавод». Вікна він не тонував, а тому просить провадження у справі закрити.

Згідно п. 31.4.7 "в" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі ПДР України) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Примітки: на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 05.03.2022 року місце проведення перевірки транспортного засобу Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 Хмельницька область Віньковецький район автодорога Т-2315 38 км, водій ОСОБА_1 , власник транспортного засобу ТОВ «Віньковецький сирзавод», стислий опис несправностей: світло пропускання бокового скла, що входить в зону оглядання з місця водія становить 48,8 %, засіб вимірювальної техніки Elhos Glass Meter EGM-1. Вказаний акт складений понад один рік тому.

Згідно відеофайлу під назвою ОСОБА_1 ( ч4 ст 121), який міститься на CD-диску в матеріалах справи ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та було проведено перевірку транспортного засобу, а саме бокового скла, проте показник вимірювального приладу на відео не зафіксований.

Суд не бере до уваги як неналежний доказ протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 406515 від 08.03.2023 року, оскільки зазначена в ньому дата скоєння адміністративного правопорушення (08.03.2023 року) не відповідає даті складення акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (05.03.2022 року), а також у зв`язку з тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на порушення ОСОБА_1 п. 31.4.7 ПДР України та п. 6.8.7 ДСТУ 3649-2010, тоді як примітка п. 31.4.7 (в) ПДР України відсилає до вимог ГОСТ 5727-88.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1- 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення та за відсутності інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 саме 08.03.2023 року складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, то суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 23, 121, 247, 251, 266, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв