Справа № 194/414/23
Номер провадження 3/194/192/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Привілля Луганської області, громадянки України, працюючої вчителем в Лисичанському ліцеї №7, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 24.03.2023 року 17-25 год. в м. Тернівка на перехресті вул. Маяковського та вул. Новорічна, керуючи автомобілем ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 , при наявності дорожнього знаку «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусила водія автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створила аварійну ситуацію, та порушила вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення та у судовому засіданні зазначила, що 24.03.2023 року о 17-30 год. вона здійснювала виїзд з прилеглої території на головну дорогу, зупинившись перед знаком 2.1 «Поступитись дорогою» повернула голову вліво, але через насадження кущі до 1,5 м., вона не побачила транспорт ППС, який рухався по головній дорозі тому продовжила свій рух на першій передачі. Побачила вона авто вже за перехрестям позаду її, тому зупинила своє авто на вимогу патрульних. Вважає, що не порушувала пункти ПДР та не створювала аварійну ситуацію. Просить закрити провадження у справі, та врахувати, що була обмежена оглядова частина головної дороги через зелені насадження, стан дорожнього покриття та вигин головної дороги, відсутність матеріальної та моральної шкоди.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини п`ятої статті 122 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що змусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, створення аварійної обстановки це ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху вимушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інші заходи для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян. При цьому створення аварійної обстановки повинно бути підтверджено фактичними даними.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, знак пріоритету 2.1 "Дати дорогу» передбачає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбачених вищевказаними статтями, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

З долучених стороною захисту фотографій вбачається, що поруч з виїздом/заїздом з території ш. Західно-Донбаська розташовані зелені насадження кущі, та дорога по вул. Маяковська та вказаним заїздом має вигин. Також на виїзді з території ш. Західно-Донбаська мається знак 2.1 «Дати дорогу». Крім того, вказані обставини були підтверджені в оглянутому в судовому засіданні відеозаписі, та безпосередньо поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила, що дійсно знак є та вона його бачила.

З оглянутого в судовому засіданні відеозаписі вбачається, що транспортний засіб працівників поліції рухався по головній дорозі. Під час наближення до т-образного перехрестя, яке має вигин, до перехрестя з прилеглої території, на якій мається знак 2.1 «Дати дорогу», з правої сторони почав різко наближуватись автомобіль, який не зупинився та продовжив свій рух виїжджаючи на головну дорогу. Після виїзду на головну дорогу, майже поруч перед службовим автомобілем, транспортний засіб ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 загальмував, чим змусив службовий автомобіль також загальмувати та змінити напрямок руху для уникнення зіткнення. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначила, що знак «Дати дорогу» вона бачила.

Суд звертає увагу, що відображення події на вказаних фотографіях, які були долучені стороною захисту, та відеозаписі, що був оглянутий в судовому засіданні, не суперечать один одному та знаходять своє підтвердження.

В той же час, з врахуванням зазначеного, посилання ОСОБА_1 , що вона зупинилась перед знаком «Дати дорогу», щоб переконатись у відсутності транспорту на головній дорозі, але через зелені насадження вона не побачила транспорт ППС, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

З оглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 з прилеглої території виїхав без зупинки безпосередньо на головну дорогу перед автомобілем, який рухався по головній дорозі. Дійсно, оглядовість виїзду з вказаної території обмежена зеленими насадженнями, які розташовані поруч з дорогою. Однак, вказане не звільняє від обов`язку дати дорогу транспортному засобу, що під`їжджає до нерегульованого перехрестя. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Посилання ОСОБА_1 , що пунктами ПДР не передбачено мінімально можливої відстані від транспортного засобу, який наближається до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, та транспортним засобом, який має виїхати з прилеглої території на це перехрещення проїзних частин, і що внаслідок події ДТП не сталось, та жодної шкоди спричинено не було, суд також не бере до уваги, оскільки з оглянутого в судовому засіданні відеозаписі вбачається, що транспортний засіб працівників поліції, який рухався по головній дорозі, був вимушений загальмувати та змінити свою швидкість для забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з тим, що автомобіль ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 різко виїхав на головну дорогу перед службовим автомобілем та загальмував перед ним. Безпосередньо зупинка автомобіля ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції відбулась після вказаних подій.

Суд звертає увагу, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, з вказаного розташування автомобіля ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 та дорожньої обстановки відображеної на фототаблиці, вбачається, що водій вказаного автомобіля при виїзді на головну дорогу, повинен був надати перевагу в русі іншому транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку. Вказану вимогу водій не виконав, чим створив аварійну обстановку.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_1 не надала дорогу транспортному, який рухався по головній дорозі, змусила водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку, що і стало приводом та підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 не спростовують вищенаведених висновків, та зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Отже, з урахуванням зазначеного, та на підставі дослідження всієї сукупності доказів у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 343199 від 24.03.2023 року; відеозаписом.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1445 грн.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін