Справа № 181/376/23
Провадження №3/181/206/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є. з участю захисника адвоката Дубини О.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешканець АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.1 ст.130 та ч.4 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2023 року о 20.45 годині водій ОСОБА_1 по вул.Лісній, смт.Межова керував транспортним засобом марки ВАЗ 21051 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за висновком якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має показник 0,6‰.

20 березня 2023 року о 18.00 годині водій ОСОБА_1 по вул.Короленка, смт.Межова керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітке мовлення). На вимогу працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому на вказаному вище транспортному засобі були відсутні грязезахисні фартухи, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що 08 березня 2023 року до нього прийшов товариш ОСОБА_2 з яким вони у подальшому рухались на авто під керуванням останнього. Згодом поблизу залізничного переїзду транспортний засіб затих та зупинився і в цей час до них під`їхали працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначив, що на місці проходити огляд він відмовився після чого його доставили у лікарню, де було застосовано при огляді технічний прилад. Під час подій 20 березня 2023 року він також не погоджувався проходити огляд на місці та в медичному закладі, висловлював згоду лише на здачу крові.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Дубина О.А. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 інкриміновані йому адміністративних правопорушень не вчиняв, під час подій 08 березня 2023 року останній тільки знаходився у салоні автомобіля, огляд проводився з порушенням встановлених законом процедур. Надав клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем анестезіологом КНП «Центральна лікарня» МСР та підтвердив, що 08 березня 2023 року працівниками поліції до лікарні було доставлено ОСОБА_1 , відносно якого приблизно о 21.15 годині він провід огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор». Результатом проведеного тесту була наявність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 з показником у 0,6‰. Додав, що після отримання лікарнею нового технічного приладу «Алкофер» він пройшов відповідні заняття.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 доводиться йому знайомим, вони разом неофіційно працюють. Вказав, що у березні 2023 року необхідно було дізнатись про роботу, тому він з дозволу ОСОБА_1 сів за кермо авто та під час руху транспортний засіб зупинився. Далі він пішов за запчастинами, а коли повернувся, то ОСОБА_1 був відсутнім, а машина була зачинена.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться три справи про адміністративні правопорушення за правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.121 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 вважаю, що згідно ст.36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти загальний номер справи №181/376/23 (провадження №3/181/206/23).

Відповідно до ч.7 ст.38 КпАП України, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту протоколу серії ААД №057623, правопорушення по ч.4 ст.121 КУпАП скоєно ОСОБА_1 08 березня 2023 року, протокол складено 08 березня 2023 року. Адміністративний матеріал до суду надійшов 23 березня 2023 року. Втім на момент розгляду справи 22 червня 2023 року, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП слід закрити.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ж п.2.9 А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР, передбачена ст.130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, при керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та керування транспортним засобом без грязезахисного фартуха підтверджується наступними доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 08 та 20 березня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу ти швидкість реакції від 20 березня 2023 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №350 від 08 березня 2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення, формою висновку на особу та письмовою розпискою ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи мається запис з портативного відеореєстратора працівника поліції, який підтверджує фактичні дані обставин справи за участю ОСОБА_1 , а також небажанні останнього пройти огляд на місці та в закладі охорони здоров`я. Згода останнього на здачу крові процедурою огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка встановлена положенням ст.266 КУпАП, не передбачена. При цьому ОСОБА_1 не висловлював заперечення керування ним авто. Також поліцейський роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності у яких випадках у водія може бути взято кров для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначене вище порушення вказує на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, є допустимим доказом.

З витребуваних за клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доказів вбачається, що наказом директора

КНП «ЦЛ`МСР» №80 від 15 лютого 2022 року регламентовано серед іншого проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зменшують увагу та швидкість реакції. У додатку 1 до вказаного вище наказу мається перелік лікарів, яким надано право проведення таких медичних оглядів, серед який під порядковим номером №2 вказано ОСОБА_3 .

Порядок медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським,такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.

Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ якщо водій учасник дорожнього руху в наслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Аналіз наведених пунктів Інструкції приводить до висновку, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості проведення лабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.

Отже, Інструкцією визначено, що кров для аналізів на алкоголь слід брати у виняткових випадках лише за медичними показаннями (наприклад, важкі травми, отруєння, тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час подій 20 березня 2023 року о 18.00 годині по вул.Короленка, смт.Межова не був учасником ДТП, не перебував у несвідомому стані, а також не мав жодних протипоказань, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом передбаченим п.п.9,12 Розділу ІІІ Інструкції.

Досліджені докази у своїй сукупності узгоджуються між собою та відображають реальний перебіг події, які трапились 08 та 20 березня2023 року о 18.00 годині з участю водія ОСОБА_1 по вул.Короленка та вул.Лісній, смт.Межова, Дніпропетровської області, а його заперечення про не вчинення порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.121 КУпАП суд розцінює як спосіб захисту, можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Слід зауважити, що суд також не бере до уваги доводи захисника - адвоката Дубини О.А. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як такі повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. З огляду на подружні стосунки ОСОБА_1 зі свідком ОСОБА_2 , то критично ставиться до показів останнього.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та ч.4 ст.121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 24 грудня 2013 року, тому останній являється водієм у розумінні ст.130 КУпАП.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч.2 ст.33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, в межах санкції, передбачене санкцією встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема по ч.1 ст.130 КУпАП - штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 536,80 гривні.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч.2 ст.36, ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП та, керуючись ст.ст.221, 249, 252, 283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 №181/376/23 (провадження №3/181/206/23) по ч.1 ст.130 КУпАП, №181/377/23 (провадження №3/181/207/23) по ч.4 ст.121 КУпАП та №181/409/23 (провадження №3/181/221/23) по ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №181/376/23 (провадження №3/181/206/23).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, - закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з наданням до суду квитанції у вказаний строк. У разі несплати штрафу, постанова звертається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, а з порушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятисот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: О. Є. Філь