ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/509/22 Номер провадження 33/814/965/23Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника адвоката Волкова Д.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Волкова Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 05.02.2022, о 03:03 год. в с. Розсошенці Полтавського району по вул. Кременчуцькій, 2В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в медичному закладі. Результат позитивний. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Волков Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Зокрема вказує про порушення поліцейськими проведення процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки водій не відмовлявся від проходження огляду на місці, між тим був доставлений до медичного закладу.

Звертає увагу на незгоду з результатом огляду на стан сп`яніння та не відсторонення від подальшого керування транспортним засобом.

Також вказує на відсутність в матеріалах справи направлення до медичного закладу та неналежність як доказу долученого до справи відеозапису, оскільки останній є фрагментарним.

На думку захисника зазначені обставини свідчать про відсутність в діях водія складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №257847 щодо вчинення адмінправопорушення за ч. 6 ст.121 КУпАП керування транспортним засобом з відсутнім переднім номерним знаком,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №229871 від 05.02.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок №45 КП «Полтавський обласний центр залежностей Полтавської обласної ради» щодо результатів медичного огляду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

копія акту медичного огляду з показниками алкотестеру Драгер 6820, о 05:03 год. 2,07% та з о 05:22 год. 1,93%,

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

відеозаписи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції притягнутим ОСОБА_1 та його захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що автомобіль «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в зв`язку з відсутністю переднього номерного знаку та наявними технічними пошкодженнями автомобіля (розбите лобове скло, пом`ятий капот) з підозрою потрапляння авто в ДТП.

Під час з`ясування обставин виникнення пошкоджень на автомобілі у працівників поліції виникла підозра щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

В ході даного спілкування ОСОБА_1 погодився на проходження огляду в медичному закладі (04:13 год.).

Під час проходження огляду в медичному закладі у вигляді продуття алкотестеру Драгер, останній зафіксував позитивний результат 2,07% проміле, з повторним продуттям тестеру через 20 хв. з результатом 1,93% проміле.

Зазначені результати огляду стали підставою для складання відповідного акту та на його підставі висновку №45 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на підставі яких працівниками поліції було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням захисника, суд витребував з медичної установи документи стосовно проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а саме: висновок, акт медичного огляду №45 та направлення на огляд водія.

Вказані докази долучені до матеріалів справи, яким суд першої інстанції надав вірну правову оцінку та поклав в обгрунтвання свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення проведення процедури огляду на стан сп`яніння не беруться судом до уваги, оскільки під час проходження процедури огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції були залучені два свідки, в присутності яких водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі, та запитано водія «Як вам зручніше?» на що водій відповів «Давайте в медичному закладі».

Після доставки водія до медичного закладу та проходження ним огляду на стан сп`яніння, результат виявився в 10 разів більшим за допустиму норму - 2.07 % проміле.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення до медичного закладу апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки після доставлення ОСОБА_1 до медичної установи вказане направлення було передано медичним працівникам та на його підставі було проведено огляд на стан сп`яніння.

В подальшому копія вказаного направлення була витребувана судом за клопотанням захисника та долучена до матеріалів справи.

Не заслуговують на уваги і доводи апелянта щодо недопустимості як належного доказу долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки останній є фрагментарним.

Так, незважаючи на фрагментарність відеозапису останній складається з декількох відеофайлів та на ньому зафіксовано весь безперервний перебіг події з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , з`ясування обставин виниклих ушкоджень на транспортному засобі, пропозиція пройти водію огляд на стан сп`яніння та відповідно проходження огляду в медичному закладі та інше, тобто саме ті обставин, які підлягають з`ясуванню при розглядів справ подібної категорії.

Також помилковим є твердження захисника щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки згідно акту огляду та затримання транспортного засобу, останній було доставлено на спецмайданчик.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Волкова Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна