ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/9355/23

3/522/6934/23

27 червня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участю прокурора Уразовського С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Башук А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника начальника регіонального управління з матеріального забезпечення, полковник ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 09.05.2023р., прокурор зазначає про те, що полковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою заступником начальника регіонального управління з матеріального забезпечення ПРУ ДПС України, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, без рішення військового командування, погодженого обласною державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, 28.03.2023 року незаконно здійснив примусове відчуження майна, а саме трьох сорока футових універсальних контейнерів, вартістю 24977 грн., власником якого є Акціонерне товариство в особі філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» акціонерного товариства «Українська залізниця», оформивши при цьому три акти про примусове відчуження або вилучення майна від 28.03.2023 та передавши їх у подальшому 07.04.2023 для оприбуткування до НОМЕР_1 прикордонного загону, тобто перевищив свої службові повноваження, умисно вчинивши дії, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, в умовах особливого періоду та до теперішнього часу не повернув незаконно відчужене майно власнику, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду вказаної справи, свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він перебуваючи на посаді заступника начальника регіонального управління з матеріального забезпечення Південного регіонального управління ДПС України відповідав за матеріальне забезпечення Південного регіонального управління ДПС України. 23.03.2023р. звернувся з листом № 70/1788 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» з проханням передати на потреби військових частин ПРУ ДПС України 3 контейнери та у подальшому АТ «Укрзалізниця» повідомила, що може надати дані контейнери, у зв`язку з чим, ним в районі мкр. Таірова у м. Одесі було підписано три акти від 28.03.2023р., відповідно до яких у Акціонерного товариства в особі філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» акціонерного товариства «Українська залізниця» було вилучено три сорока футових універсальних контейнера (інвентарні номери UZUU0054853, UZUU0058843, UZUU0066181), загальною вартістю 24977 гривень для потреб ЗСУ.

У подальшому дані контейнери за його листом від 07.04.2023р., із доданими до них актами передано до НОМЕР_1 прикордонного загону для оприбуткування.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що в розумінні правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та враховуючи державну форму власності на три 40-ка футових універсальних контейнерів, власником яких є АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» останні в розумінні Закону вони були не примусово відчужені, а вилучені, що підтверджується листом Одеського відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» АТ «Укрзалізниця» від 11.05.2023 № Ліски/0-06/18 щодо документального оформлення вилучення зазначених контейнерів. Крім того, Наказом начальника Південного регіонального управління від 31.12.2022р. №2-АГ «Про організацію фінансової діяльності у 2023 році» йому надано право першого підпису бухгалтерських документів з повною відповідальністю, а тому вважає, що він уповноважений від імені Південного регіонального управління представляти його інтереси ( за напрямком діяльності) та підписувати бухгалтерські документи, а тому у протоколі не спростовано того факту, що він не підпадає під визначення «військове командування» в конкретно даній ситуації, яка мала місце 28.03.2023р. та не мав право підписувати відповідні акти. Також в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що у місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами обласної державної адміністрації або виконавчим органом відповідної місцевої ради, а сам факт відсутності такого погодження не може свідчити про наявність правопорушення, а у самому протоколі не зазначено інформації де саме були відчужені контейнери. Крім того, йому не було відомо статус майна, а сам факт необхідності оформлення передачі такого майна шляхом складання акту та його вилучення в порядку, визначеному Законом, йому стало відомо в момент підписання акту, оскільки вважав, що зазначені питання вже досліджені та вирішені філією «Центр транспортного сервісу «Ліски», а тому на його думку протокол та додані до нього документи, не містять достатніх даних (не доказують), що такий факт взагалі мав місце відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор вважав, що у діяннях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, та ним подано письмове заперечення на пояснення щодо доводів ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що незалежно від того яка процедура була застосована (відчуження або вилучення), таке відчуження або вилучення повинно проводиться за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. Також прокурор зазначив, що будучи заступником начальника регіонального управління з матеріального забезпечення Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, полковник ОСОБА_1 не є командиром військової частини, а тому не уповноважений приймати рішення про вилучення або відчуження майна. Крім того, прокурор вказав, що наявна шкода державним інтересам через порушення процедури отримання ЗСУ вказаних контейнерів. Разом з тим, в судовому засіданні прокурор одразу уточнив, що шкода все ж буде завдана державним інтересам пізніше, в разі якщо філія «Центр транспортного сервісу «Ліски» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернеться за відшкодуванням вартості переданого майна, у зв`язку із чим, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Захист зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а також його подія, оскільки в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі взагалі не зазначено місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а також вказано, що ОСОБА_3 його примусово відчужив, що є неможливим, з огляду на той факт, що відчужити майно, яке перебуває у державній власності не можливо. Захисник вказав, що суб`єктивна сторона дій ОСОБА_2 була направлена на захист державного суверенітету, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Заслухавши особу стосовно якої розглядається справа, про адміністративне правопорушення, пояснення прокурора, захисника, вивчавши надані матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі V виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція частини 1 статті 172-14 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Диспозиція частини 2 статті 172-14 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті,вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено.

Так, судовим розглядом встановлено, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді заступника начальника регіонального управління з матеріального забезпечення Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до посадової інструкції полковник ОСОБА_1 , як заступник начальника регіонального управління з матеріального забезпечення є основним організатором господарської діяльності і його вказівки із загальних питань планування фінансово-господарської діяльності, підвезення матеріальних засобів, ветеринарного, житлово-експлуатаційного та протипожежної охорони обов`язкові для всіх начальників (командирів) органів.

Відповідає за своєчасне та повне забезпечення органів матеріальними засобами, їх зберігання і законне витрачання; за підвезення органам (підрозділам) усіх видів матеріальних засобів; за ветеринарне забезпечення; за правильне використання, експлуатацію та утримання казармено-житлового фонду, комунальних споруд, під`їзних автомобільних і залізничних колій та земельних ділянок; за виконання необхідних заходів безпеки на ремонтно-будівельних та господарських роботах; за підготовку підпорядкованого особового складу.

Зобов`язаний: керувати службовою діяльністю і підготовкою особового складу підпорядкованих підрозділів тилового забезпечення; здійснювати контроль за організацією харчування в органах і доведення належних норм забезпечення до особового складу; знати наявність, технічний стан і можливості автотранспорту щодо перевезення матеріальних засобів на склади органів, здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; здійснювати контроль за якістю, правильним використанням і витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин; забезпечувати правильну експлуатації, зберігання, ремонт й облік техніки і майна у підпорядкованих службах; організовувати та контролювати своєчасність видачі особовому складу обмундирування і взуття, їх припасування та ремонт, а також виявляти постійну турботу про зовнішній вигляд особового складу; перевіряти експлуатацію та організовувати ремонт казармено-житлового фонду і комунальних споруд, казарменого інвентарю, меблів частин (органів); організовувати роботи з будівництва об`єктів господарським способом і виконання поточного ремонтів казармено-житлового фонду; контролювати виконання будівельних робіт, які виконуються будівельними організаціями в інтересах органів; організовувати накопичення, утримання та поновлення військових та непорушених запасів матеріальних засобів; керувати розробкою річного та місячних планів основних заходів підпорядкованих підрозділів регіонального управління, плану перевезення та інших планів, а також організовувати ремонт техніки та здійснювати контроль за виконанням планів з ремонту; брати участь у доборі та розстановці особового складу у підпорядкованих органах (підрозділах); керувати роботою житлової комісії регіонального управління та подавати на затвердження начальнику регіонального управління пропозиції щодо забезпечення квартирами особового складу; організувати роботу з усунення недоліків та порушень, виявлених ревізіями і перевірками; брати участь в розробленні концептуальних основ будівництва і розвитку системи технічного забезпечення охорони державного кордону та організації їх втілення в життя за напрямом відповідальності; організовувати ведення інформаційно-аналітичної роботи з метою повного, своєчасного і якісного забезпечення начальника регіонального управління для прийняття ним рішень за напрямком діяльності; доводити до виконавців нормативно-правові акти законодавчих органів, вказівки та розпорядження Голови Держприкордонслужби та начальника регіонального управління, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади України, здійснювати контроль та вживати заходів щодо їх виконання за напрямом діяльності; вивчати ділові та морально-психологічні якості, здібності підлеглих та готувати пропозиції щодо їх більш доцільного використання; сприяти забезпеченню реалізації єдиної державної політики, спрямованої на досягнення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у межах своїх повноважень; дотримуватись принципу забезпечення рівних прав та можливостей між жінками та чоловіками у межах своїх повноважень та компетенції; забезпечувати в межах компетенції виконання нормативно-правових актів з питань дотримання рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії дискримінації за ознакою статі та сексуальним домаганням; не допускати витоку секретної інформації та інформувати безпосереднього начальника про факти такого витоку, а також втрати документів, що містять конфіденційну інформацію; знати вимоги законодавства та нормативно-правових актів з питань охорони державної таємниці; виконувати в повному обсязі завдань та заходів, визначених положеннями Закону України «Про запобігання корупції» (№ 1700 від 14.10.2014, із змінами); забезпечувати контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції у підпорядкованих підрозділах; вживати заходи до виявлення конфлікту інтересів в підпорядкованих підрозділах та сприяння його усуненню в порядку, визначеному законодавством; проводити профілактичні заходи з метою запобігання корупції в підпорядкованих підрозділах, забезпечення контролю за дотриманням підлеглими правил доброчесності та верховенства права; у відповідності до вимог наказу НАЗК № 277/21, на вимогу посадових осіб підрозділу запобігання та виявлення корупції регіонального управління,подання необхідних довідок та матеріалів, письмових та усних пояснень в межах виконання посадових обов`язків; забезпечувати, в межах компетенції, виконання положень нормативно-правових документів з питань дотримання рівних прав компетенції жінок та чоловіків.

Має право: за дорученням начальника регіонального управління представляти інтереси Південного регіонального управління в інших органах виконавчої влади з питань, що належать до його компетенції; вносити на розгляд колегії Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України пропозиції з питань тилового забезпечення; заслуховувати звіти підпорядкованих керівників структурних підрозділів органів охорони кордону за напрямком діяльності; вимагати від підлеглих заявки на поставку майна визначеної номенклатури, звітів, статистичних даних, розрахунків та інших необхідних документів; брати участь у перевірках виконання підпорядкованими органами охорони кордону постанов, розпоряджень, наказів та рішень начальника ПРУ ДПС України; мати допуск до державної таємниці за формою 2 та доступ до секретної інформації у сфері бойової і мобілізаційної готовності та до її матеріальних носіїв; працювати з документами, що належать до компетенції структурного підрозділу та мають грифи секретності «цілком таємно», «таємно», які містять відомості, визначені статтями зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.01.2021 за №52/35674.

Відповідає за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, що передбачені, цією інструкцією; за недостовірність даних, які подаються керівництву регіонального управління; за порушення розпорядку дня, інструкцій з охорони праці і протипожежної безпеки; за розголошення інформації з обмеженим доступом; за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності.

Повинен знати: Конституцію України, законодавство України та Інші керівні документи з питань матеріального забезпечення, організації господарської діяльності; нормативні та інші керівні документи, правила та порядок ведення нетаємного діловодства у регіональному управлінні; вимоги законодавства України, інших нормативно-правових актів та положень з питань охорони праці і техніки безпеки, пожежної безпеки; вимоги законодавства та нормативно-правових актів з питань охорони державної таємниці; норми та правила роботи з секретною та службовою інформацією; законодавство України, яке регулює порядок обробки та захист персональних даних фізичних осіб, внутрішній Порядок обробки та захисту персональних даних та інші розпорядчі документи регіонального управління з цих питань.

Як було встановлено судом, 23.03.2023р. заступник начальника регіонального управління з матеріального забезпечення Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Кохан А.В. звернувся з листом № 70/1788 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» із проханням передати на потреби військової частини НОМЕР_2 трьох 40-футових контейнерів для облаштування фортифікаційних споруд, укриття особового складу військової частини НОМЕР_2 та у подальшому АТ «Укрзалізниця» повідомила, що може надати дані контейнери.

В матеріалах справи містяться копії актів від 28.03.2023р. про примусове відчуження або вилучення майна, відповідно до яких у Акціонерного товариства в особі філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» акціонерного товариства «Українська залізниця» було вилучено три сорока футових універсальних контейнера (інвентарні номери UZUU0054853, UZUU0058843, UZUU0066181), загальною вартістю 24977 гривень.

Разом із тим, слід зазначити, що долучені копії вказаних актів жодним чином у передбачений Законом спосіб, не завірені, а тому суд позбавлений можливості встановити їх автентичність у розумінні вимог ст. 252 КУпАП, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, і як наслідок посилатися на них при розгляді даної справи.

У подальшому за рішенням Адміністрації Держприкордонної служби від 17.04.2023р. № 702/17126/23-Вих «Про передачу військового майна» два контейнери були передані до 15 мобільного прикордонного загону та НОМЕР_3 прикордонного загону та один до військової частини НОМЕР_2 для цільового використання, на підставі листа ОСОБА_2 з метою забезпечення належного обліку та раціонального використання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто бажанням військової особи задовольнити власні потреби та інтереси всупереч встановленому порядку несення військової служби.

Однак, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, посадова особа, зазначивши ряд статей Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які на його думку порушив полковник ОСОБА_1 , не розкрив їх зміст, не вказав переконливо, які умисні дії вчинені полковником ОСОБА_1 мали наслідком заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державі, і чи усвідомлював він протиправність своєї поведінки, враховуючи, що вилучене майно офіційно перебуває на обліку відповідної військової частини, тобто результатом його дій стало укріплення матеріально-технічних умов військовослужбовців.

Крім того, як зазначив особисто прокурор в судовому засіданні, на теперішній час шкоди від дій ОСОБА_4 фактично не завдано, а лише може бути завдано в подальшому, в разі, якщо філія «Центр транспортного сервісу «Ліски» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернеться за відшкодуванням вартості переданого майна. До позиції прокурора про те, що шкода на теперішній час нанесена державним інтересам лише порушенням процедури вилучення майна, суд ставиться критично.

Крім того, за змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Характер дій службової особи при перевищенні службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції.

Перевищення влади утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-14 КУпАП, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав та повноважень. Явний вихід за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для усіх, у т. ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Оскільки «явний вихід за межі наданих повноважень» є оціночним поняттям та у диспозиції ст. 172-14 КУпАП чітко не визначається, питання про його наявність або відсутність вирішується з урахуванням конкретних обставин.

В той же час, в матеріалах справи міститься лист начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби генераламайора ОСОБА_5 , відповідно до якого, Південним регіональним управлінням, в тому числі заступником начальника регіонального управління з матеріального забезпечення полковником ОСОБА_1 рішень щодо здійснення примусово відчуження трьох сорока футових універсальних контейнерів в порядку, визначеним Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та інших законодавчих актів - не приймалось.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. З практики ЄСПЛ вбачається, що у випадку застосування статті 6 Конвенції, коли ЄСПЛ говорить про кримінальне обвинувачення, то більшість справ про адміністративне правопорушення охоплюється цим терміном. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме, ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Так, як було встановлено судом при розгляді поданого адміністративного протоколу, місцем його вчинення, як зазначено у протоколі фактично є робоче місце полковника ОСОБА_1 , а саме територія ПРУ ДПС України, що дислокується у Приморському районі м. Одеси. Прокурор зазначив, що вважає вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення полягало у підписанні ним відповідних актів про примусове відчуження або вилучення майна. Однак, як встановлено в судовому засіданні, данні акти ОСОБА_6 було підписано не в місці, вказаному у протоколі, а при виїзді ОСОБА_4 до мкрн. Таїрова у м Одеса, що жодним чином не було оспорено прокурором, тобто у протоколі № 1 від 09.05.2023 року, не вірно вказане місце вчинення інкримінованого ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

У справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладено в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, окільне це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже, в такому разі, справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП- за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.7, 247, 248, 249, 252,279,280,283- 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Лагода