Справа № 463/1727/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/638/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Самбіра Т.Б. на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23 лютого 2023 року о 18:25 год. у м. Львові на вул. Личаківська, 152Б, на АЗС «ОККО» керував транспортним засобом «Kia Cee'd», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На постанову судді захисник Самбір Т.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ОСОБА_1 не

відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння і про це неодноразово наголошував працівникам поліції; працівники поліції не дотримались встановленої законом процедури огляду особи на стан сп`яніння; порушили його право на захист; ОСОБА_1 не представлявся «Драгер» для проходження огляду, а також його не скеровували в медичний заклад у встановленому законом порядку шляхом оформлення письмового направлення на медичний огляд.

З огляду на це, відсутні докази, які б давали підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому він не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На наявному відеозаписі відсутні події факту відмови ОСОБА_1 від огляду, залучення свідків, та оформлення їх пояснень.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , захисник Самбір Т.Б. не з`явились.

Судове засідання призначались судом апеляційної інстанції на 10:30 год. 22 травня 2023 року, ОСОБА_1 , захисник Самбір Т.Б. не прибули. Захисник Самбір Т.Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено, апеляційний розгляд відкладено на 11:15 год. 31 травня 2023 року.

Проте 31 травня 2023 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник Самбір Т.Р. у судове засідання не прибули, захисник подав повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні.

Разом з тим відомостей про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 апеляційному суду не надано.

Клопотання захисника Самбіра Т.Б. було задоволено, судове засідання 31.05.2023 відкладено на 10:00 год. 19 червня 2023 року.

Однак, ОСОБА_1 , захисник Самбір Т.Р. 19.06.2023 у судове засідання не прибули, захисник подав третє клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та захисник Самбір Т.Б., як особа, яка подала апеляцію, належним чином та завчасно були повідомлені про час та місце судового розгляду і захисник Самбір Т.Б. мав можливість спланувати розклад роботи і потрапити в судове засідання апеляційного суду з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги переносився за клопотанням апелянта та йому надавався достатній строк, як для підготовки до розгляду, так і для того щоб погодити розклад своєї роботи.

Апеляційний суд дійшов до висновку, що захисник Залуцький Д.Т. та захисник Самбір Т.Б., як особа, яка подала апеляційну скаргу, не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являються до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , захисника Самбіра Т.Б., як зловживання учасниками справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2023 року серії ААД № 025232 (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого працівники поліції прибули на АЗС «ОККО» де в цей час перебував інший екіпаж патрульної поліції, в якого розрядились нагрудні камери. Після отримання нагрудної камери, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, в медичному закладі, також вказав, що ОСОБА_1 може відмовитись від огляду. Чіткої відповіді ОСОБА_1 не надав, робив вигляд, що кудись телефонує. На місці перебував також чоловік, який вказав, що він є адвокатом Залуцького Д.Т., однак не назвав свого прізвища, та не надав підтверджень, що є захисником ОСОБА_1 . Працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, але останній просив зачекати, та продовжував розмовляти по телефону. Поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд, як на місці зупинки так і в медичному закладі, але ОСОБА_1 всіляко ухилявся від огляду, постійно просив зачекати, та вказував, що від огляду не відмовляється. У подальшому ОСОБА_1 залишив територію АЗС «ОККО» і працівнику поліції прийшлось його наздоганяти на сусідній вулиці. Згодом працівниками поліції було залучено свідків та в їх присутності після повернення ОСОБА_1 на АЗС «ОККО» запропоновано пройти огляд, але ОСОБА_1 продовжував не виконувати вимогу поліцейського, у зв`язку з чим поліцейський прийняв рішення про складання протоколу (а.с. 2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.02.2023 про те, що 23.02.2023 о 18:45 год у м. Львові на вул. Личаківській, 152 Б, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій відмовився в установленому Законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 4-5);

рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП Сала В. (а.с. 6);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 734634 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся проходити огляд.

Як вбачається з відеозапису події ОСОБА_1 працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, але ОСОБА_1 розмовляв по телефону та постійно просив зачекати, а згодом намагався втекти, що свідчить про невиконання ним вимоги поліцейського про проходження огляду. Відтак поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена працівниками поліції, як відмова пройти огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 про порядок проходження огляду відповідно до п. 2.5 ПДР, однак ОСОБА_1 всіляко ухилявся від огляду.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні відеозапис, який підтверджує залучення свідків та надання ними пояснень, апеляційний суд вважає безпідставним.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису (папка №1513) на такому зафіксована присутність свідків, а також те, як працівники поліції повертають ОСОБА_1 на заправку після його втечі. У присутності свідків ОСОБА_1 в чергове запропоновано пройти огляд, але ОСОБА_1 продовжував не виконувати вимоги поліцейського. Відтак у свідків було відібрано письмові пояснення щодо відмови ОСОБА_1 від огляду, а працівниками поліції складено протокол. Письмові пояснення свідків, які долучено до матеріалів справи, не викликають у суду апеляційної інстанції жодних сумнівів у достовірності викладеного у них змісту щодо обставин події, які мали місце, в тому числі щодо відмови ОСОБА_1 від огляду.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 з врахуванням санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Самбіра Т.Б. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах