КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Малюги В.М. апеляційну скаргу захисника Малюги В.М. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, 18 листопада 2022 року близько 09 години 25 хвилин, в Київській області, в Бучанському районі, с. Неграші, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Orlando д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник Малюга В.М. просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року та закрити адміністративне провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає постанову судді незаконною, прийнятою без належного дослідження доказів та з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

В апеляції вказується, що суд І інстанції не викликав у судове засідання свідків, зазначених у протоколі, яких просив допитати захисник ОСОБА_2 , оскільки на відео без дати та часу, яке наявне в матеріалах справи, невідомі особи у камуфляжі стоять біля апелянта, але не представляються, отже неможливо встановити їхні особи та зрозуміти коли вони були свідками даної події.

Також апелянт зазначає, що 18 листопада 2022 року о 9 год. 30 хв., на тверезого ОСОБА_1 по дорозі додому по вул. Шевченка, працівниками патрульної поліції було протиправно складено протокол № 131488 за ч. 1 ст.130 КупАП. ОСОБА_1 з дружиною їхав з ранку до тітки, якій тоді було зле, вона тяжко хворіла, та потребувала стороннього догляду через хворобу. Проте поліцейських не розчулила дана новина і на прохання ОСОБА_1 відпустити їх до тітки, поліцейські запропонували відкрити машину та провели в ній обшук.

Зупинка водія поліцією не є законною, тому, на думку апелянта, всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема, й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та не пояснили причину зупинки всупереч статті 35 Закону України "Про Національну поліцію". Оскільки працівники поліції не пояснили йому причину перевірки документів та причину зупинки, він пояснив поліції, що поспішав з дачі до тітки ОСОБА_3 , яка почувалася погано і потребувала сторонньої допомоги бо не могла самостійно пересуватися.

Окрім того, апелянт вважає, що дана постанова підлягає до скасування, оскільки відео події зняте на невідомий пристрій без дати і часу, а свідків не можливо ідентифікувати.

Також, працівники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право самостійно звернутися до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та не пояснили наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я, що передбачене додатком 1 до Інструкції МВС та МОЗ № 1457/735 від 09.11.2015 року. Натомість у справі є корінець направлення, форма якого не передбачена жодним нормативним актом.

Також апелянт наголошує, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Малюги В.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ААБ № 131488 від 18 листопада 2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , корінцем направлення ОСОБА_1 до БЦРЛ для огляду на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_6 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи захисника про те, що суддя районного суду не викликав у судове засідання свідків, зазначених у протоколі, є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року) під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку поліцейські застосовували і відеозапис і присутність свідків, відтак порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП немає, а тому і допит вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення свідків є необов`язковим.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, є безпідставними, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Посилання апелянта на відсутність відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи, є безпідставними, оскільки, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, до протоколу додається відео з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апелянта про те, що працівники патрульної поліції не роз`яснили водієві право самостійно звернутися до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного закону.

Так, за змістом ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути проведений на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я. Огляд в закладах охорони здоров`я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Водій транспортного засобу, безумовно, може самостійно звернутись до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, проте чинним законом, зокрема, ст. 266 КУпАП, не передбачено обов`язок поліцейських роз`яснювати водієві такого права.

Також чинним законом не передбачено обов`язок поліцейського роз`яснювати водієві правові наслідки відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Отже, водій ОСОБА_1 зобов`язаний знати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але у даному випадку водій не виконав вказаних вимог.

Посилання захисника в апеляції на те, що ОСОБА_1 був тверезим і щодо нього безпідставно було складено протокол є неспроможним, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей.

Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення явні ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , матеріалами справи не спростовано, а про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, свідчить наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_6 , яка зобов`язувалася відсторонити свого чоловіка ОСОБА_1 від керування автомобілем марки Шевролет д/н НОМЕР_1 до повного витверезіння (а.с. 3).

Доводи захисника про відсутність в матеріалах справи направлення для проведення огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції убачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, відтак потреби видавати направлення на огляд не було.

Водночас, у матеріалах справи є корінець направлення для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Посилання захисника на те, що поліцейські мали забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я є неспроможним, оскільки поліцейський забезпечує доставку осіб, які погодились на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проведення огляду.

Отже, суддею районного суду відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясовано всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що постанова судді є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Таким чином, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року від щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, без змін, а апеляційну скаргу захисника Малюги В.М.- без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 369/12395/22

Провадження № 33/824/1538/2023 КУпАП: ч. 1 ст. 130

Головуючий у першій інстанції Лисенко В.В.

Доповідач Ковальська В.В.