Справа № 203/1151/23
Провадження № 3/0203/966/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2023 року серії ААД № 139620 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №139620, 14 лютого 2023 року о 23 годині 48 хвилин в м.Дніпро на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Половицька, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені і не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Даний факт зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 471331, 469438. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав та пояснив, що наркотичні засоби він ніколи не вживав та не вживає. Також зазначив, що працівники поліції безпідставно його зупиняють вже не перший раз та складають відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення. Підставою для його зупинки та складення протоколів вважає те, що раніше його вже зупиняли та нібито виявляли у нього ознаки наркотичного сп`яніння, однак жодного разу його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Також зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння через те, що йому вже набридло проходити такий огляд, раніше він вже проходив огляд у медичному закладі, однак висновку лікаря, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння не має. Також зазначив, що постійні безпідставні його зупинки працівниками поліції відволікають його від роботи. Просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення в його діях.

Представник ОСОБА_1 адвокат Вдовіченко В.С. подав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення обґрунтовуючи його тим, що дії працівників патрульної поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними та не відповідають приписам законодавства України. У протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції в якості ознак наркотичного сп`яніння зазначено наступні ознаки сп`яніння: «зіниці очей звужені, які не реагують на світло, підвищена жвавість». Згідно пункту 2. розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України Неї452/735 від 09 листопада 2015 року (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зазначення вказаних ознак зокрема, «зіниці очей звужені, які не реагують на світло, підвищена жвавість» є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб. Також, відповідно до положень п. п. 3,4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. Так, відповідно до долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема фабули протоколу про вчинення адміністративного правопорушення із зазначенням ознак сп`яніння, наявна протилежна відсутність даних ознак на відеозаписі, яким фіксував складання адміністративного матеріалу. Поряд із цим, жодних посилань на наявність у ОСОБА_1 ознак, які б в контексті визначених Інструкцією ознак, вказували на перебування останнього у стані сп`яніння, не містять й інші складені документи, та долучені докази (відеозапис), оскільки зазначені матеріали суперечать один одному та самому протоколу про адміністративне правопорушення в частині виявлених ознак сп`яніння. Співробітниками поліції не було вжито заходів, які були направленні на виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 (зокрема - дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло без конкретного спрямування світлового променю на очі у нічний час доби). При цьому слід врахувати, що сам по собі факт відмови будь-якої особи від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки проведення огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння, на що вказують положення пункту 2 розділу І, пункту 1 розділу II Інструкції. Проведені із порушенням законодавства дії, без наявності встановлених законом передумов - ознак сп`яніння у особи, можуть мати своїм результатом лише протиправні наслідки. Таким чином, вважає, що наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння свого підтвердження у матеріалах справи не знаходить. При цьому просив врахувати, що проведені із порушенням законодавства дії, без наявності встановлених законом передумов ознак сп`яніння у особи, не можуть мати законні наслідки. Також, зазначає, що працівником патрульної поліції, та доданим доказами взагалі не оголошувалися ознаки сп`яніння, які б начебто вказували на перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та не оголошувалася конкретизація процедури підтвердження або спростування факту перебування у стані сп`яніння, від якого відмовився ОСОБА_1 , що фактично суперечить положенням КУпАП та Інструкції.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Крім того, згідно пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, є сукупністю заходів, послідовних дій, що мають бути здійснені працівниками поліції, які, зокрема, включають: 1)використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу; 2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, останнім здійснюються дії щодо направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я шляхом, зокрема, заповнення відповідної форми направлення, наведеної в додатку 1 до Інструкції. Згідно пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. За таких обставин, належним чином проведений огляд на стан сп`яніння включає обов`язок співробітника поліції, в тому числі, щодо направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я, і лише за наслідками відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, як останньої у нормативно-правовому розумінні дії у проведення огляду на стан сп`яніння, можливо констатувати відмову водія від даного огляду, що утворює склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто відповідальність особи настає виключно у випадку відмови саме від проходження огляду, за допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, саме у цій послідовності та сукупності. Більш того, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.. Під час зазначеної процедури ОСОБА_2 пропонувалось лише пройти огляд у «медичному закладі», на що останній будучи у пригніченому стані, відмовився, оскільки відчував заангажованість співробітників патрульної поліції, яка має систематичний характер та конкретну спрямованість на формальне складання адміністративного матеріалу з метою створення штучних показників діяльності співробітників поліції. Також, відповідно до положень ч.3 ст.266 КУпАП, Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведений такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в якому взагалі не міститься зазначене направлення, згідно якого ОСОБА_1 повинен був не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення пройти зазначений огляд. Однак зазначене Направлення надано не було. Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, час його складання працівником патрульної поліції зазначається 23:56 год., а час коли ОСОБА_2 було зупинено 23:48 год., хоча, згідно долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису, він починається з 23:54 год. та закінчується о 00 год. 11 хв., що є відображенням невідповідність часовому проміжку зупинки, виявленню ознак сп`яніння та складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП та унеможливлює проходження самостійно огляду з метою виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Крім того, звертає увагу, що на відеозаписі співробітників поліції, який долучено до матеріалів справи та на якому зафіксовано, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 було зупинено без законних підстав, тому подальше зібрання доказів є незаконним та безпідставним. Також зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, неодноразово переривався, зупинявся, обривався, що суперечить положення вищезазначеної Інструкції.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката Вдовіченка В.В., дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України18 грудня 2018 року № 1026, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р.за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відеозапису нагрудної камери поліцейського, запис з якої був досліджений судом, не повністю відображено спілкування водія з працівниками поліції.

З відеозапису не вбачається, яка причина зупинки автомобіля. Поліцейський відразу повідомляє ОСОБА_1 , що йому необхідно пройти медичний огляд та викликати тверезого водія, на що останній висловлює свої обурення з приводу безпідставного неодноразового чіпляння працівників поліції до нього та складання протоколів відносно нього щодо нібито перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, однак належних доказів перебування ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Права та обов`язки ОСОБА_1 , стосовно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснювались. Направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння не видавався та не виписувався, одразу складається протокол.

Інших доказів, що підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять.

Як вбачається з постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння 13 лютого 2023 року та вказаною постановою закрито провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративної відповідальності, що підтверджується також поясненнями самого ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП складено безпідставно.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, матеріали свідчать про відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відсутність підстав для вимоги про проходження ним медичного огляду.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Л.Л. Шрамко

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання чинності.

Постанова набрала чинності «___» ____________ 2023 року.

Секретар: ____________