Справа № 463/9184/22 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/350/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Андріїва Василя Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 15 грудня 2022 року, о 17 год. 20 хв., на вул. Конопницька, 15 у м. Львові, керував транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Андріїв В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суд м. Львова від 21 лютого 2023 року, оскільки копію рішення він отримав 28 лютого 2023 року.

З постановою суду першої інстанції він не погоджується, оскільки ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом, а лише сидів на передньому сидінні, без ввімкненого двигуна.

Зазначає, що пішохід, підтвердив, що чоловік спав у автомобілі та не керував даним транспортним засобом, викликав швидку, оскільки думав, що він помер.

У зв`язку із вищезазначеним вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Працівниками поліції не роз`яснено йому права та обов`язки, окрім того працівники поліції проігнорували виклик в суд.

17 березня 2023 року, 24 березня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Андріїв В.І. в судове засідання апеляційного суду не прибули, подали клопотання про відкладення розгляду справи.

31 березня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Андріїв В.І. в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не приймав, його адвокат копію рішення отримав 28 лютого 2023 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 363749 від 15 грудня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , 15 грудня 2022 року, керував транспортним засобом «BMW M6» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку в медичному закладі;

- відомостями висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003162 від 15 грудня 2022 року (а.с. 3), з якого вбачається, що в ОСОБА_1 було діагностовано стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 грудня 2022 року (а.с. 4), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідала обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), направлено його в медичний заклад для проведення огляду;

- поясненнями ОСОБА_2 від 15 грудня 2022 року (а.с. 5) з яких вбачається, що водій автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався неадекватно, проїхав на червоний сигнал світлофора;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого автомобіль «BMW M6» д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на проїжджі частині дороги, перешкоджає руху інших транспортних засобів, водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та доставлено його в медичний заклад. У медичному закладі проведено тестування за допомогою газоаналізатора (результат 1,74 проміле) та проведено тестування на стан наркотичного сп`яніння (результат негативний), відповідно до результатів проведених досліджень у водія діагностовано стан алкогольного сп`яніння. Після чого працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено права та обов`язки, відсторонено водія від керування транспортним засобом.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише сидів на передньому сидінні, без ввімкненого двигуна, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 від 15 грудня 2022 року (а.с. 5), відповідно до яких встановлено, що автомобіль «BMW M6» д.н.з. НОМЕР_2 рух, а за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту, що працівниками поліції не було роз`яснено права та обов`язки ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №363749 від 15 грудня 2022 року (а.с. 1) вбачається, що водієві було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблено відмітку в протоколі, та ОСОБА_1 підписав даний протокол.

Що стосується аргументів сторони захисту, що працівники поліції проігнорували виклик в суд, то такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, окрім того з матеріалів судової справи не вбачається, що сторона захисту просила викликати для допиту працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень Личаківським районним судом м. Львова положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Андріїва В.І. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Андріїву Василю Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суд м. Львова від 21 лютого 2023 року.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Андріїва Василя Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.