Справа 362/1534/23
Провадження 3/362/949/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює помічником кухаря у Ковалівському ліцеї, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП і

встановив:

23 лютого 2023 року о 21:17 в с. Ковалівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 керуючи мопедом Yamaha Jog б/н з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова) від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась на місці зупинки та в медичному закладі відмовились, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначених обставин не заперечувала.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджується, а викладені у клопотанні про закриття провадження спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також диском із відеозаписами, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, зупинена працівниками поліції та після виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння підтвердила, що вживала алкогольні напої, на пропозицію огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовляється.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Зважаючи на викладене, враховуючи характер і суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд уважає, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто безальтернативну санкцію, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП, що має бути є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2023 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283-285 285, 289, 298, 299 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович