Справа № 946/1012/23
Провадження № 3/946/597/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ізмаїльського РВ ГУНП в Одеській області про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

09.02.2023 року до суду надійшов з Ізмаїльського РВ ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №320490 від 07.02.2023, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 07.02.2023 о 15:54 год. в м. Ізмаїл по вул. Тульчинська біля буд. №123, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «JAWA 350 634» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №320490 від 07.02.2023, відеоматеріалами, тощо.

Згідно письмових заперечень ОСОБА_1 від 12.04.2023 на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №320490 від 07.02.2023, останній просить провадження відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що з протоколом він не згодний, протокол складено з порушенням інструкції, дані в протоколі сфальсифіковані, порядок огляду на стан сп`яніння грубо порушений. Так, 07.02.2023 року його зупинили поліцейські на вулиці Болградській, коли він рухався на мотоциклі за те, що він їхав без шолому. Будь-яких протоколів поліцейські не складали, постанов також не виносили. Відразу запропонували пройти огляд за допомогою Драгеру на місці. Не пояснювали йому а ні процедури проходження огляду, а ні його прав. Він сказав, що не впевнений у тому, що їх технічний засіб справний. Запропонував надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Цих документів поліцейські йому не надали. Тому він сказав, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Він сів до службового автомобіля та вони поїхали до міської лікарні. В лікарні вони зайшли до приймального відділення, де поліцейські розмовляли з персоналом. Після чого вони вийшли на ганок, де розмовляли. Він наполягав на складанні протоколу, або іншого документу, на підставі якого буде проходити огляд, тому що хотів його побачити та оспорити. Жодного документу складено не було. Йому нічого не вручалося. Свідків ніяких не було. Вони поговорили, поліцейські розгорнулися і пішли в напрямку свого автомобіля. Він зайшов до приймального відділення, де спросив, чи можна пройти огляд самостійно, без поліцейських. Йому сказали, що їм не надали паперів, тому немає сенсу це робити. Після чого, він пішов за мотоциклом. Забрав його з вулиці, де він залишився. Поліцейські транспортний засіб на штраф майданчик не забирали. Посвідчення водія також не перевіряли та не забирали. Про те, що відносно нього склали протокол, він дізнався випадково, після того як йому принесли листа, де була постанова про притягнення його до відповідальності за те, що він був без шолому. Він вирішив перевірити щодо протоколу і за ст. 130 КУпАП та дізнався що є протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пізніше він звернувся до приймального відділення міської лікарні, де йому надали відео, з якого вбачається, що протокол відносно нього не складався та вони розійшлися без оформлення будь-яких паперів. Ознак сп`яніння у нього не було. Поліцейський перед проведенням огляду не роз`яснив йому права і порядок проходження огляду, на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу, не роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду тобто, згідно з чинним законодавством, порушив порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі йому не було запропоновано та направлення до закладу охорони здоров`я не було видане. Направлення, яке є у матеріалах справи він уперше побачив в суді. В протоколі не зазначено, якими саме діями він відмовився від огляду. Ніяких свідків під час його розмови з поліцейськими не було. ОСОБА_2 під час розмови з поліцейськими на місці, де це відбувалося, не було. Запис в протоколі про його присутність не відповідає дійсності. Йому уповноваженою особою не були роз`яснені права передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, не забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист. Йому не повідомили про складання відносно нього протоколу, не ознайомили зі змістом протоколу, не роз`яснили права. Не надали можливості дати свої пояснення та заперечення. Не дали можливості скористатися допомогою захисника. Безпідставно зазначили, що він відмовився підписувати протокол, що в цілому є порушеннями ст. ст. 254,256 КУпАП, п.6 розділу та п.2 розділу II Інструкції та тягнуть за собою закриття провадження у справі. На відеозапису відсутні відомості про складання протоколу про адміністративне правопорушення, не видно свідка, який нібито був присутній при складанні протоколу. Наявні в матеріалах справи відеозаписи не є належним та допустимим доказом фіксації факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні від 12.04.2023 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що з протоколом не згодний. Його зупинили на мопеді, він дійсно був без шолому. Він попросив надати йому документи на Драгер, проте йому не дали, тому він сказав, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці і бажає їхати до медичного закладу. Вони зайшли у прийомне відділення медичного закладу та потом вийшли, не пройшовши огляд, поспілкувалися на вулиці біля лікарні та пішли. Нічого вони не склали. Він зайшов до лікарні і попросив сам здати аналізи, на що медики відповіли йому, що неможливо без направлення поліції. Після чого він пішов, забрав мотоцикл і уїхав. Ніяких документів відносно нього не складали. Є диск з відео з лікарні.

Згідно доповнення від 03.05.2023 до письмових заперечень ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №320490 від 07.02.2023, останній зазначає, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою не в повному обсязі та не конкретизовано була зазначена суть порушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 оскільки не вказано спосіб вчинення проступку (а саме, якими саме діями він відмовився від проходження огляду, фабула даної справи викладена не належним чином, без зазначення, при яких саме обставинах було вчинено порушення і в чому саме воно виразилось. Зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Дані про наявність свідка при оформленні протоколу та запис про те, що він відмовився його підписувати та надавати пояснення сфальсифіковані, що підтверджується повним відеозаписом, який він надав суду. Протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався, його з ним не ознайомили та не вручали копію, також копію протоколу не надсилали йому поштою.

Також, у судовому засіданні від 15.06.2023 ОСОБА_1 зазначив, що його зупинили без шолому. Він керував мотоциклом. Ніяких протоколів не писали, ніяких паперів йому не давали. Вони пішли з місця і він пішов забирати свій мотоцикл. Свідків ніяких не було, вказаний в протоколі свідок не був присутнім. Пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння місці, але він попросив надати йому документи на Драгер, зазначив, що не довіряє їхньому Драгеру, тому його повезли до медичного закладу. Він не відмовлявся від медичного огляду, а просив спочатку оформити протокол.

Представник притягуваного адвокат Міркун С.М. у судовому засіданні від 15.06.2023 зазначив, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння. На місці зупинки ТЗ. Коли пропонували пройти огляд, то не надали документів на Драгер, тому водій сказав, що буде проходити огляд у медичному закладі. В матеріалах є направлення, однак воно було виписане після того, як всі розійшлися. Водію воно не вручалось. Не зазначили, якими діями ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду. Права йому не роз`яснялися. На відео немає доказів, що складались якісь документи. Фіксація не безперервна.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення притягуваного, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а та-кож рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міні-стрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, то зупинення транспортного засобу притягуваного 01.02.2023 повністю була правомірною.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом (що не заперечується притягуваним та підтверджено в усних та письмових поясненнях) відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи. Так, вказане порушення підтверджується й протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №320490 від 07.02.2023, який складено відповідно до вимог діючого законодавства, уповноваженою на це особою, однак це є не єдиний доказ по справі вчинення притягуваним відповідного правопорушення.

Так, факт порушення ОСОБА_1 ПДР зафіксовано також на відео, де притягуваний відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці (що визнається притягуваним).

Щодо поведінки притягуваного на відео під час надання відповіді на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, то суд вважає, що поліцейськими вірно сприйнято та витлумачено її як відмова від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин в закладі охорони здоров`я. Так, як вбачається з відео, на протязі тривалого часу притягуваний не відповідав чітко на багаточисельні недвозначні пропозиції поліцейських пройти медичний огляд, ухилявся від відповіді, постійно виставляв до поліцейських умови проходження ним медичного огляду, які не відповідають приписам чинного законодавства, вимагав від них попереднього складення протоколу із зазначенням висновку про знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає визначеній законодавством процедурі. До того ж, коли притягуваний все ж таки зайшов з поліцейськими до медичного закладу, та поліцейські надали медичним працівникам направлення на огляд водія та розпочали обговорення проходження ОСОБА_1 процедури проходження ним медичного огляду, він безпідставно без обґрунтованих пояснень, пославшись на необхідність поговорити, вийшов з мед закладу, що також окремо можна сприймати як відмову у проходженні огляду у медичному закладі. Чисельні питання, навіщо йому проходити тест, та суперечки з працівниками поліції з посиланнями на безпідставні вимоги та різні твердження, що не ґрунтуються на вимогах законодавства, також свідчать про відмову від проходження медичного огляду та намагання притягуваного уникнути відповідальності.

Щодо тверджень притягуваного та його представника, що направлення не складалося та не надавалося медичний працівникам, що вказане не відповідає дійсності та спростовується відео записом. Так, на другому файлі відео вбачається, що поліцейський каже, що йде складати направлення і з бланком йде до авто. Далі, з направленням заходить до медичного закладу, направлення заповнено і він дав медикам заповнене направлення, що можна побачити на відео. Однак, ОСОБА_1 сказав, що це дурниця і вийшов з медичного закладу і далі вимагав скласти протокол і тільки тоді він піде у мед заклад.

Відсутність на відео безпосередньо процесу складання поліцейськими направлення на огляд не свідчить про його відсутність чи про будь-які порушення з боку поліцейських, так як законодавством не вимагається обов`язковість фільмування процесу складення цього направлення. при цьому, копія направлення на огляд водія, належним чином оформленого, наявна у матеріалах справи.

Вказане стосується й посилань на нескладання працівниками поліції протоколу у присутності притягуваного з огляду на відсутності цього факту на відео записі. Однак, законодавство України не містить вимог щодо обов`язкової фіксації на відео саме процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Нормами чинного законодавства покладено на працівників поліції обов`язок щодо безперервного та обов`язкового фільмування саме вчинення притягуваним відповідного правопорушення, що й було здійснено у даному випадку поліцейськими. Факт порушення притягуваним вимог 2.5 ПДР, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, повністю зафіксовано на наданому до справи відео (що також співпадає з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2019р. по справі №216/5226/16-а, на яку посилається сам притягуваний у письмових запереченнях).

Крім того, надане притягуваним відео також не спростовує правомірності складення поліцейськими протоколу, так як з нього вбачається, лише факт виходу з медичного закладу притягуваного та поліцейських, направлення їх в різні сторони, направлення поліцейських до службового автомобіля та його рух. Вказане не виключає дійсності та правомірності складення працівниками поліції протоколу, та з наявних відео не вбачається, що працівниками поліції було дозволено притягуваному покинути місце розгляду адміністративних матеріалів. Також на відео, наданого патрульними,коли вони відходили від притягуваного та медичного закладу, не зазначалось поліцейськими, що розгляд матеріалів закінчено та що притягуваний вільний та може уходити.

Отже, суд критично оцінює пояснення притягуваного, що він з протоколом не згодний, процедура огляду на стан сп`яніння була порушена, протокол складений з порушенням вимог діючого законодавства, так як вказані пояснення не підтверджуються жодними доказами.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, та те, що згідно довідки САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 08.02.2023р. він отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 07.07.2011, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, як на іншу особу, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов