ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/261122 Суддя суду 1 інстанції: Каращук Т.О.
Провадження № 33/818/335/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Красноперова С.Г. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.02.2023, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1970 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 01.12.2022 близько 13 год. 00 год. ОСОБА_1 порушив порядок проведення господарської діяльності, а саме в період часу з 28.10.2022 по 01.12.2022 у м. Лозова проводив перевезення пасажирів на таксі «Fiat Doblo», державний номер НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання ліцензій.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Красноперов С.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялися про час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом направлення повісток на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі, до апеляційного суду не з`явилися, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

27.03.2023 захисник подав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцезуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа, дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення трьох і більш разів, а разове вчинення будь якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 729489 від 01.12.2022 року, 01.12.2022 близько 13 год. 00 год. ОСОБА_1 порушив порядок проведення господарської діяльності, а саме в період часу з 28.10.2022 по 01.12.2022 у м. Лозова проводив перевезення пасажирів на таксі «Fiat Doblo», державний номер НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання ліцензій.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 729489 від 01.12.2022 та додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів.

Згідно до вимог п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 24 ст. 7 закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

Викладене у своїй сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, належним чином не мотивована, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП не містить опису обставин правопорушення з зазначенням його складових, передбачених відповідною нормою, встановлених судом на підставі тих доказів, що мають бути отримані у визначеному законом порядку.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зазначає, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті».

Між тим, зміст пояснень ОСОБА_1 в постанові не розкритий, належний аналіз та оцінка їм не надана.

Не зважаючи на вищевказані суттєві порушення законодавства в основу оскаржуваної постанови суддею були покладені не перевірені належним чином відомості.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності особи, оскільки по своїй суті, є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд зробив передчасний висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, внаслідок чого прийняв невірне рішення по справі.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Красноперова С.Г. задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.02.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження в цій частині закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко