Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Ковальчука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої укладальницею холдингу «Торчин-продукт»,до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 13.08.2022 року о 22.13 годині в селі Шепель Луцького району по вулиці Миру, керувала автомобілем «ВАЗ 21081», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» (а.с.17).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що вона 28.12.2022 року рекомендованим листом отримала оскаржувану постанову. Матеріали справи не містять доказів проведення судового засідання 28.11.2022 року. Згідно даних реєстру постанова складена та підписана суддею 07.12.2022 року.

Вважає судове рішення незаконним, оскільки правопорушень, які б давали поліцейським право здійснювати переслідування її автомобіля близько 22 години 20 хвилин 13.08.2022 року у селі Шепель, вона не вчиняла. Із результатом огляду, який проводився, вона не погоджувалася. Матеріали справи не містять доказів її згоди із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. У встановленому законом порядку поліція їй відмовила пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я. Підтвердженням того, що вона була твереза, є те, що поліцейські від керування автомобілем її не відсторонили, дозволили їхати додому (а.с.31).

Особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисником Ковальчуком В.О. подано доповнення до апеляційної скарги в яких просять постанову суду від 28.11.2022 року скасувати як незаконну. Визнати акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним. Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (а.с.82-83).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з доповненням, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто за її відсутності і їй не було відомо про час та місце розгляду справи, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КпАП України, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2022 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061019 від 13.08.2022 року (а.с.1);

-роздруківкою приладу «Drager» від 13.08.2022 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебувала у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 1.634% (а.с.3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, складеного відносно ОСОБА_1 (а.с.4);

-розпискою ОСОБА_1 про те, що вона зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезення (а.с.5);

-направленням на медичний огляд для встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 (а.с.6);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 310586 від 13.08.2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ст.125 КпАП України (а.с.7);

- рапортом працівника поліції від 14.08.2022 року (а.с.8);

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.10).

Згідно довідки т.в.о. начальника ВП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Демчука О. від 18.08.2022 року відповідно до підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП у продовж року відносно громадянки ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за ст.130 КпАП України не складалися (а.с.9).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеним належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 та її захисника про недопустимість наявних у справі доказів, то апеляційний суд вважає, що об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, ОСОБА_1 та її захисником жоден із вказаних вище доказів в ході розгляду справи спростований не був.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять допустимих та належних доказів на підтвердження як факту керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння, були дослідженні і перевірені апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження.

Крім того судом береться до уваги відеозапис з нагрудних камер поліцейських, згідно якого ОСОБА_1 виявила бажання домовитися (надати грошові кошти) працівникам поліції за нескладання відносно неї протоколу за ч.1 ст.130 КпАП України, що на думку суду свідчить про намір уникнення нею адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що на момент складання відносно неї протоколу за ч.1 ст.130 КпАП України вона була твереза, оскільки поліцейські її не відсторонили від керування автомобілем, спростовуються розпискою від 13.08.2022 року, написаною власноруч ОСОБА_1 , відповідно до якої вона зобов`язувалася не керувати транспортним засобом до повного витверезення.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Беручи до уваги вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та наведені нею та захисником в судовому засіданні, не спростовують наведених вище висновків суду, а фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст.33 КпАП України при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, її майновий та сімейний стан, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма транспортними засобами, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання нею вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок ) судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.