Справа № 199/2934/23
ПОСТАНОВА

іменем України

06.04.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04/06/2004 Амур-Нижньодніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.11.2004 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 10.08.2005 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився: 19.12.2006;

3) 25.02.2010 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнення: 22.06.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 19 днів;

4) 14.04.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;

5) 14.01.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 1 місяця 25 днів арешту;

6) 25.05.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців 25 днів позбавлення волі; звільнення: 01.06.2018 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 20 днів;

7) 27.06.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнення: 18.10.2021 по відбуттю покарання,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за участю: потерпілої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, якій накладалося адміністративне стягнення за ст. 173-2 КУпАП, 22.03.2023 о 15:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис серії АА № 322828 від 22.03.2023, згідно якого ОСОБА_1 заборонено з`являтися біля потерпілої ОСОБА_2 та контактувати з нею.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи, який у відповідності до ст. 277 КУпАП становить добу, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не заявляла клопотань про відкладення розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 238663 від 22.03.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений про що свідчить його підпис у протоколі;

- письмовою заявою ОСОБА_2 , 1969 р.н., від 22.03.2023 на ім`я начальника ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення її сина ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки він шкодить речі, погрожує фізичною розправою, знущається з неї, виражається нецензурною лайкою;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 22.03.2023, відповідно до якого поліцейський виніс терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , який притягався до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та 22.03.2023 о 12:50 годині вчинив сварку зі своєю матір`ю за місцем мешкання, в ході якого виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав її внаслідок чого вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Терміновий заборонний припис винесений строком на 10 діб з 14:15 години 22.03.2023 до 14:15 години 01.04.2023. Заходи термінового заборонного припису: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- поясненням потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що її син ОСОБА_1 22.03.2023 близько 15:30 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знову повторно висловлював на її адресу погрози фізичною розправою, виражався грубою нецензурною лайкою, вибивав вікна в будинку після того, як поліція виписала йому терміновий заборонний припис, яким сину було заборонено підходити до неї;

- протоколом серії АЗ № 022863 від 22.03.2023 про адміністративне затримання ОСОБА_1 для припинення правопорушення та складання матеріалів;

- копією постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18.08.2022, з якої слідує, що ОСОБА_1 було накладено стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу за вчинення домашнього насильства по відношенню до матері ОСОБА_2 .

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Згідно ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягала на застосуванні у відношенні її сина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки більш м`які стягнення ним відбуті не будуть, приймаючи до уваги те, що у відношенні її сина ухвалено обвинувальний вирок суду і на цей час він оголошений у розшук через неявку до Дніпровського апеляційного суду.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає як на громадський порядок, так і на психічне здоров`я потерпілої, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, вчинив домашнє насильство по відношенню до матері, притягується до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України та оголошений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2023 у розшук по справі № 199/8805/22, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, наявність обставини, що обтяжує відповідальність вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

При цьому, перешкод для накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту не вбачається, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Накладення ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення за вказане правопорушення не буде сприяти вирішенню завдань КУпАП, зокрема не буде сприяти охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За таких обставин адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко

06.04.2023