ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 Справа №607/10733/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше притягувався до адміністративної відповідальності постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.04.2023 у справі № 607/6256/23 за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2023 о 17 год 20 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «1Minute», що в м. Тернополі по вул. Торговиця, 1в, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з полиці магазину товарно-матеріальні цінності, а саме, гель для гоління ТМ «Nivea» на суму 172,46 грн без ПДВ, чим повторно протягом року вчинив дрібне викрадення чужого майна, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з повторним протягом року вчиненням дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 066203, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.06.2023; Витягом з ЄРДР № 0000841 від 06.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; повідомленням ФОП ОСОБА_2 про вчинення крадіжки від 05.04.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_2 від 20.04.2023; інвентаризаційними відомостями № РТ-130 від 25.02.2023 та № М4-487 від 27.01.2023; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 25.04.2023; постановою про закриття кримінального провадження від 28.04.2023; постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.04.2023 у справі № 607/6256/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто повторне протягом року вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУПАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов до переконання, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2023 рік, встановлено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 р. № 2710-IX, і становить для працездатних осіб 2684,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, ч. 2 ст. 51, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко