КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/9854/22
провадження № 33/824/964/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., при секретарі Кошель К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Сергія Вікторовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року в складі судді Козак І. А., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вид штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

20.01.2023 захисник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року, провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилається на ті підстави, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Свої доводи мотивує тим, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Матеріали справи не містять постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Відео є неповним та не розкриває суті правопорушення. У своєму рішенні від 15 березня 2019 у справі № 686/11314/17 Верховний Суд вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України, а тому вимога інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто лише коли є факт правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Обвинувачення, зазначене у протоколі, є нечітким та незрозумілим, що позбавляє водія права на захист.

Зміст протоколу не відповідає вимогам, що передбачені ст. 256 КУпАП, а саме: працівниками поліції не визначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, суть обвинувачення, працівники поліції постійно вводили ОСОБА_1 в оману, намагались диктувати пояснення по суті справи, керували його діями з метою складення протоколу по ст. 130 КУпАП; не було залучено свідків правопорушення; протокол складено нерозбірливо.

Крім цього, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом. В матеріалах справи міститься направлення на огляд у лікаря нарколога, що знаходиться в м. Васильків, а саме Васильківську ЦРЛ, яка не є найближчим закладом охорони здоров`я, яким надано право на проведення огляду. Таким закладом є КНП "Вишнівська міська лікарня" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харченко С. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №041260, 30.09.2022 о 06 год. 15 хв. у Фастівському районі с. Гатне, вул. Київська, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, незв`язна річ. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний прилад відеозапису, а саме на бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. У ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчено водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Управління передано гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.09.2022, в цей день о 6.15 год. він керував автомобілем Опель Астра НОМЕР_1 , в с. Гатне, вул. Київська, 3, був зупинений працівником поліції. На місці зупинки у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю с порожнини рота), так як він вчора вживав алкогольне пиво 1 літр. На місці зупинки йому запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився. Після чого йому запропонувати пройти огляд в медичному закладі , на що він відмовився. Свою вину розуміє.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, найменування закладу охорони здоров`я, куди направляється водій для проходження огляду - ЦРЛ м. Васильків.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - від огляду ОСОБА_1 відмовився.

Зафіксована на долученому до матеріалів справи DVD-диск із відеозаписом свідчить проте, що на місці зупинки транспортного засобу ( с. Гатне, вул. Київська, 3) ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дії особи щодо відмови від проходження відповідного огляду.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був водієм в момент зупинки транспортного засобу.

Як пояснив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні, що в момент його зупинки працівниками поліції з метою перевірки документів він був водієм транспортного засобу. Оскільки з порожнини рота поліцейський відчув запах алкоголю, запитав, чи буде він проходити огляд. Він відмовився проходити огляд на місці, оскільки сумнівався в сумлінності поліцейських. В лікарню м. Васильків також відмовився їхати, оскільки повинен був їхати на роботу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР, а поліцейські можуть зупиняти авто лише коли є факт правопорушення є необґрунтованими.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачені підстави для зупинки транспортного засобу, які передбачають право поліцейського зупиняти транспортні засоби не лише у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Постанова Верховного Суду від 15 березня 2019 року в справі №686/11314/17, на яку йде посилання в апеляційній скарзі, не містить висновку про те, що правоохоронці можуть зупиняти авто лише коли є факт правопорушення.

Підлягають відхиленню також доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є КНП "Вишнівська міська лікарня" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, а у Васильківській ЦРЛ.

Відповідно до пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Комунальне некомерційне підприємство Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня» міститься в переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженого наказом Департаменту охорони здоров`я 08.07.2020 №667-адм.

Протокол про адміністративне правопорушення містить зазначення місця скоєння правопорушення, складений розбірливо, без закреслень та додаткових відомостей.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги в тій частині, що протокол було складено не у присутності двох свідків.

Із системного аналізу положень ст. 266 КУпАП можливо дійти висновку, що законодавець визначив, що з метою фіксації процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є обов`язковим застосуванням інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису. І тільки у випадку неможливості застосувати технічні засоби відеозапису з метою фіксації події правопорушення, інспектор поліції має вжити заходів, спрямованих на залучення двох свідків.

В даному випадку інспектором патрульної поліції були застосовані технічні засоби відеозапису, а тому залучення двох свідків з метою фіксації події правопорушення було необов`язковим.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП , були роз`яснені особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в суді. Останній в повному обсязі реалізував свої права під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, в тому числі і правом на професійну правничу допомогу.

Відсутність належних доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Сергія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кирилюк Г. М.