Справа № 545/416/23
Провадження № 3/545/426/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2023 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., за участю прокурора Миргородського Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Мовчани Котелевського району Полтавської області, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює менеджером по роботі зі споживачами КП «Струмок», інші дані суду не відомо

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП (справа №545/416/23). У той же час, до Полтавського районного суду Полтавської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП (справа №545/417/23), які було об`єднано в одне провадження постановою від 13.02.2023 року.

Відповідно до протоколу № 59 про адміністративне правопорушення від 07.02.2023, ОСОБА_1 , будучи начальником Комунального підприємства «Комунальник» Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч.1 ст.28 вказаного Закону, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, у встановленому законом порядку не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час прийняття рішення та вчинення дій, шляхом підписання 23.11.2022 відповіді на запит спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про ненадання інформації та завірених належним чином копій документів стосовно посадових осіб КП «Комунальник», в т.ч. відносно себе, як начальника цього підприємства, чим умисно вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Також відповідно до протоколу № 60 про адміністративне правопорушення від 07.02.2023, ОСОБА_1 , будучи начальником Комунального підприємства «Комунальник» Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-7 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч.1 ст.28 вказаного Закону, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який нею був реалізований під час прийняття рішення та вчинення дій, шляхом підписання 23.11.2022 відповіді на запит спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про ненадання інформації та завірених належним чином копій документів стосовно посадових осіб КП «Комунальник», в т.ч. відносно себе, як начальника цього підприємства, чим умисно вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7КУпАП.

Прокурор Миргородський Є.В. просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, не визнала, просила закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.ч.1,2 ст.172-20 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З огляду на п. 1 примітки до цієї статті суб`єктом правопорушень у даному випадку можуть бути особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 належить до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, у тому числі вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, встановлені у ст.28 цього Закону.

Пунктами 1 та 3 ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також відповідно до п. 2 примітки до ст.172-20 КУпАП реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів, що містяться у ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний та існує, і він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, та така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій (п.3 роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією»).

Отже, для реального конфлікту інтересів необхідна наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Більше того, суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно і особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення та наявності в її діях умисної форми вини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,283-289,294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1,2 ст.172-7 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: О. Г. Путря