справа № 361/2459/23
провадження № 3/361/1585/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 близько 15-40 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив діяння передбачені п.п. 14 п. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, а саме вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 , що виразилось в приниженні честі та гідності, що могло спричинити розлад психологічного здоров`я, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у скоєному визнав, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не оспорював, вказав, що зробив для себе висновки, шкодує про скоєне, в якості адміністративного стягнення просив застосувати громадські роботи, оскільки він ніде не працює і коштів на сплату штрафу у нього немає.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що син проживає разом з нею, ніде не працює, влаштовує вдома сварки, постійно просить у неї гроші, коли в черговий раз син попросив грошові кошти на викуп мобільного телефону, вона відмовила, через що у них виникла сварка в ході якої її син виражався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічногочи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образичи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства повністю доведеною та підтвердженою: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.03.2023 серії ВАВ № 102304, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги його майновий стан, зокрема що він, являючись особою працездатного віку не працює, отже не має офіційного доходу, вважаю, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді громадських робіт, вважаючи, що саме таке стягнення буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості, невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко