Справа № 523/3843/23
Номер провадження 3/523/2526/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426536 від 08 лютого 2023 року, ОСОБА_1 08 лютого 2023 року о 00:10 годині в м.Одесі по провулку Щорса,30, керував транспортним засобом марки «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», що підтверджується тестом від 08 лютого 2023 року, кількісний показник склав 1,50 проміле, тест №1193.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 07 лютого 2023 року приїхав автомобілем марки «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Агрономічна в м. Одесі, де зустрівся з товаришем. Залишивши автомобіль біля магазину, вони пішли святкувати день народження. При цьому у них була домовленість, що товариш знайде «тверезого водія», який відвезе його на його автомобілі додому. Пізніше, до них підійшов не знайомий йому чоловік у військовій формі, який, як йому здалося, був знайомий з чоловіками з якими він разом святкував. Ближче до початку дії комендантської години, коли всі вирішити йти по домівках, він підійшов до свого автомобіля та побачив за кермом того самого чоловіка у військовій формі з яким, вони у компанії спілкувалися. Він сів на пасажирське сидіння, сказав адресу свого проживання та вони почали рух. Рухаючись в умовах ожеледиці по провулку Щорса в м. Одесі, на відрізку дороги з 0підйомом, автомобіль почало різко заносити, після чого він відчув удар в передню частину автомобіля. Одразу після удару водій вимкнувши двигун автомобіля швидко покинув водійське місце, він в свою чергу, теж вийшов з транспортного засобу, та побачив, що автомобіль зіткнувся з бетонним блоком, який розташований біля воріт одного з домогосподарств. Після того як оглянув транспортний засіб, повернувся до салону автомобіля, вирішив не залишати останній без нагляду в нічний час. Через деякий час приїхали працівники поліції та безпідставно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стверджував, що автомобілем не керував, на місце водія не сідав, а весь час знаходився на пасажирському сидінні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду справі № 686/11314/17).

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , останній 08 лютого 2023 року о 00:10 год. автомобілем марки «Ford Transit», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 426536 від 08 лютого 2023 року, диск, тест № 1193, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та письмові пояснення ОСОБА_2 , останні в свою чергу, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 08 лютого 2023 року о 00:10 год. транспортним засобом.

Оглянувши у судовому засіданні диск, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає, що диск не відкривається, а тому у судді відсутня можливість дослідити зазначений доказ та перевірити обставини, що викладені у протоколі.

Дослідивши письмовий доказ - пояснення ОСОБА_2 суддя зазначає, що в ньому відсутні обставини саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому відхиляє його.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 08 лютого 2023 року о 00:10 год. автомобілем, матеріали справи не містять.

Також, відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З огляду на наведене суддя дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. В свою чергу, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено, що він є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р.№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. У справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутності у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Керуючись ст.ст.130,247,251,284 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя