ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1905/23 Справа № 206/3193/23 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Неруша О.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що 01 липня 2023 року о 16 год. 00 хв. в м. Дніпро, вул. Гаванська, б. 3Д, водій ОСОБА_1 керував т.з. CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку пройшов за допомогою спец. прилад Drager №0262. Результат огляду 1,19‰, тест № (6820) 2805. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, так як відсутні докази керування автомобілем, тому теж відсутні були підстави для проходження огляду. При цьому апелянт вказує, що він двічі продував прилад Драгер, однак мундштук не замінювався. Разом з цим, матеріалами справи не встановлено проміле алкоголю в крові, а наявний чек з встановленим результатом алкоголю в повітрі шляхом видихання особою повітря. До матеріалів справи не надано й сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. На самому чекові відсутні дані про протокол до якого він долучається. Апелянт вважає, що суд не міг взяти до уваги покази свідка ОСОБА_2 , так як вони суперечать матеріалам справи.

До початку судового засідання захисник та ОСОБА_1 заявили клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовуючи його тим, що вказані свідки можуть підтвердити факт керування автомобілем в тверезому стані, а вживання алкоголю після керування. Апеляційний суд вважає в задоволенні даного клопотання слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Вказане клопотання під час розгляду судом І інстанції не заявлялося, оскільки відсутнє в матеріалах справи. При цьому, суд І інстанції перевіряв версію ОСОБА_1 щодо керування автомобілем в тверезому стані, а вживання алкоголю після керування, допитувалися певні свідки. Даним мотивам суду буде надана оцінка під час перегляду.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом, яким підтверджується викладені в протоколі обставини вчинення правопорушення; чеком приладу Драгер та актом огляду в яких встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння; безпосередньо показами ОСОБА_2 , який допитувався судом І інстанції та надав аналогічні пояснення своїм письмовим. Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно версії ОСОБА_1 керування автомобілем в тверезому стані, а вживання алкоголю після керування, то вони під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .. Останнього суд безпосередньо допитав під час розгляду справи. При цьому відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи видно, що коли ОСОБА_2 за участю працівників поліції, ОСОБА_1 вказав, що останній керував автомобілем і мав ознаки алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 не заперечував даного факту. В своїх письмових пояснення ОСОБА_1 теж не вказував, що керував автомобілем в тверезому стані, а вжив алкоголь після керування.

Доводи про порушення процедури не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 після проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер не заперечував проти результату, а той факт, що ОСОБА_1 двічі продував прилад і не змінювався мундштук не свідчить про порушення, оскільки фактично ОСОБА_1 продув прилад лише один раз.

Що стосується доводів про встановлення алкоголю в повітрі шляхом видихання особою повітря, а не алкоголю в крові, то вони не можуть братися до уваги, оскільки огляд проведений за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, використання якого дозволено Законом України, в разі вчасного калібрування приладу.

Не бере до уваги апеляційний суд й доводи про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, так як їх долучення до матеріалів не передбачено, а надані вони можуть бути лише за вимогою особи, яка проходить огляд на місці, чого ОСОБА_1 не просив.

Також апеляційний суд зазначає, що в чекові з приладу Драгер не вказуються дані про протокол, а навпаки в протоколі вказується відповідна інформація, що в даному випадку й зроблено працівником поліції під час складання матеріалів, і в протоколі, у відповідній графі, зазначено про долучення до процесуального документу чеку з приладу Драгер.

На переконання апеляційного суду пояснення свідка ОСОБА_2 , є належними, допустимими і доповнюють інші докази, які є в матеріалах, тому суд І інстанції зробив правильний висновок взявши пояснення до уваги. Також суд І інстанції надав належну оцінку поясненням свідка ОСОБА_6 і не взяв їх до уваги, так як вони не співпадали з назвою автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький