Справа № 643/825/23
Провадження № 3/643/830/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянинаУкраїни, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

ОСОБА_1 15.01.2023 року о 20:30 год. за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 словесно принижував ОСОБА_2 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство психологічного характеру.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Підстави розгляду справи за відсутності її учасників

ОСОБА_1 в судове засідання 05.04.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином шляхом направлення судової повістки. Вказана повістка направлялись на адресу місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, та повернулась неврученою адресату.

У попередні судові засідання ОСОБА_1 також не з`явився, викликався до суду належним чином шляхом направлення судових повісток, які повернулись неврученими адресату.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання 05.04.2023 не з`явилась, викликалась до суду належним чином шляхом направлення судової повістки, а також смс-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана повістка направлялись на адресу місця проживання ОСОБА_3 , зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та її письмових поясненнях, та повернулась неврученою адресату. Смс-повідомлення про виклик до суду на 05.04.2023 не доставлено з причини «абонент тимчасово недоступний».

У попередні судові засідання ОСОБА_3 також не з`явилась, викликалась до суду належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та її письмових поясненнях. Судові повістки повернулись неврученими адресату. Крім того, ОСОБА_3 направлялись смс-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений в її письмових поясненнях. Смс-повідомлення про виклик в попередні судові засідання були доставлені адресату.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було достовірно відомо про складення матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та його розгляд в Московському районному суді м. Харкова.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП) та реалізації їх права приймати участь у розгляді справи в суді.

Незважаючи на зазначене, вказані особи станом розгляду справи не цікавились, до суду не з`явились.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Ураховуючи наведене та необхідність дотримання розумних строків розгляду даної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 492855 від 15.01.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без будь-яких зауважень щодо його змісту;

- заявою ОСОБА_3 , згідно якої ОСОБА_1 словесно принижував її стосовно її чоловіка, тілесних ушкоджень завдано не було;

- рапортом працівника поліції, згідно якого ОСОБА_1 вчинив щодо ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: словесно приниження, згадування колишнього чоловіка заявниці, чим завдав їй психологічних страждань;

- СД-диском із відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 в присутності працівників поліції нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_3 .

Письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він не кричав, не ображав і погрожував, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються об`єктивними даними відеозапису, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушенні.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких ОСОБА_1 вчинив правопорушення, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), а також згадував колишнього чоловіка потерпілої, суд відхиляє з наступних підстав.

Наявність ознак алкогольного сп`яніння у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення та не має значення для його кваліфікації.

Оскільки будь-яких належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема результатів відповідних медичних досліджень або досліджень з використанням спеціальних технічних засобів, суду не надано, у суду також відсутні підстави вважати встановленою таку обставину, що обтяжує відповідальність, як вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Згадування колишнього чоловіка потерпілої, на переконання суду, само по собі не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави зазначати вказану обставину в якості складової правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Накладення стягнення

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн. (Рахунок: UA0020649, отримувач: ГУК Харків. обл./ МТГ Харків/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов