Справа № 369/1936/23
№ апеляційного провадження: 33/824/1998/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Козак І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кривошея Олександра Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Кривошей О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а перебував у ньому в якості пасажира. Автомобілем керував ОСОБА_2 . Відтак, працівниками поліції було безпідставно складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 ніяк не відреагував, оскільки перебував у пригніченому стані через смерть брата та не вважав за потрібне робити це, так як не керував транспортним засобом. Звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не є безперервним та не містить повної інформації щодо спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції з моменту зупинки транспортного засобу і до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному на ОСОБА_1 , відсутня вказівна про те, якими технічними засобами проводилась відеофіксація і на якому носії вона долучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Кривошей О.Ю. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №102551, в якому зазначено, що 31 січня 2023 року о 07 год. 40 хв. у Фастівському районі, с. Новосілки, по вул. Лісова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Scenik», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеофіксації, а саме на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві (а.с. 2).

До протоколу було долучено пояснення ОСОБА_2 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 3, 4, 5, 6).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку,як на місці зупинки транспортного засобу, так і з можливістю проходження огляду в медичному закладі, проте, ОСОБА_1 своєї згоди на проходження такого огляду не надав. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ігнорував, тобто фактично ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав. Жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 не висловлював. На запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, повідомив, що напередодні ввечері випив літр пива (а.с. 6).

Відтак, ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром, оскільки вказані посилання не відповідають матеріалам справи, в тому числі й відеозапису з нагрудної камери працівника поліції. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з водійського сидіння та на запитання працівника поліції звідки й куди він рухався пояснив, що їхав з місця проживання в с. Хотів на роботу та не заперечував той факт, що саме він керував транспортним засобом. ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення жодних зауважень не зазначив, натомість вказав, що напередодні випив 1 літр пива, а також, що від проходження медичного огляду відмовився.

Крім того, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції на місці події не було будь-яких сторонніх осіб. Громадянин ОСОБА_2 з`явився лише через годину після пропозиції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а саме в момент відсторонення останнього від керування транспортним засобом.

З письмового пояснення ОСОБА_2 вбачається, що водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом передачі його громадянину ОСОБА_2 , який зобов`язався доставити автомобіль «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, також будь-яких пояснень про те, що саме він - ОСОБА_2 , керував транспортним засобом, останній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначив.

Також доводи захисника ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції порядку застосування відеореєстраторів є безпідставними та не спростовують факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Кривошея О.Ю., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кривошея Олександра Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська