ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1193/23 Справа № 212/2156/23 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Васюти О.О., захисника Павленка В.В., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Новака А.М. на постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 12 березня 2023 року о 16 годинні 36 хвилин керував транспортним засобом марки ЗАЗ TF699P, державний номерний знак НОМЕР_1 по мікрорайону 5 Зарічний, біля будинку №32А в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Новак А.М. та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. На обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд в медичному закладі, однак поліцейські його не відвезли для проходження огляду. Крім того, як вбачається з відеозапису, поліцейські підбурювали ОСОБА_1 не їхати до медичного закладу. Крім того, зазначає, що причина зупинки транспортного засобу є незаконною, оскільки відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» не передбачено підстави зупинки автомобіля - перевірка автомобіля щодо перевезення заборонених речовин.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №038161 від 12.03.2023 року, рапортом інспектора взводу Полку ПП у м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області, відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 , де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

Так, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Апеляційним судом встановлено, що з відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано фактичні обставини цієї події, вбачається, що працівник патрульної поліції повідомив, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився та впродовж тривалого часу працівники поліції не здійснювали супровід ОСОБА_1 до медичного закладу. Потім, до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та знов повідомив, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляду у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, однак повідомив, що з підстав захворювання ймовірно не зможе здати біологічну речовину сечу, проте не заперечив що здасть кров, на що працівник поліції повідомив, що можливо здати лише сечу, а у разі якщо ОСОБА_1 не зможе здати сечу, тоді це буде сприйматися як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 декілька разів зауважувалося, що саме з підстав захворювання в нього труднощі з сечовипусканням. В подальшому, вже під час перебування в автомобілі поліцейських задля слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння поліцейський знов наголосив, що в медичному закладі необхідно здати лише сечу, та якщо ОСОБА_1 навіть фізично не може, то це буде вважатись відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння. Вже після неодноразових зауважень поліцейського з цього приводу, ОСОБА_1 наголосив, що за таких обставин, як зазначив поліцейський, не бачить сенсу їхати в медичний заклад.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням зазначених обставини справи, суд вважає дії працівника патрульної поліції такими, що не повною мірою ґрунтуються на законі, позаяк відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен саме «на вимогу» поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, а тому, на думку апеляційного суду, у даному випадку мало місце спонукання та схиляння поліцейським ОСОБА_1 щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, шляхом роз`яснення ОСОБА_1 про неможливість здавання іншої біологічної речовини у медичному закладі, що не відповідає нормам чинного законодавства України.

Так, відповідно до розділу ІІІ п. 12 Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 р.№ 1413/27858 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, не ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах.

За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відсутності складу даного правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопрушення.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Новака А.М. задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя