Єдиний унікальний номер: 378/236/23
Провадження № 3/378/74/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №178868 від 17 березня 2023 року, ОСОБА_1 17.03.2023 року, близько 16 години 20 хвилин, в смт. Ставище по вул. Незалежності, 20/1 Білоцерківського району Київської області, керував автомобілем марки "ВАЗ 21093", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП «Ставищенська лікарня», чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

На виклик суду ОСОБА_1 не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, вину не визнає, провадження по справі просить закрити, оскільки під час проведення медичного огляду в медичному закладі допущено ряд порушень порядку проведення такого огляду. Клінічне дослідження взагалі не проводилось.

Розглянувши справу, враховуючи доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю за наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9.«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано: висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від № 73 від 17.03.2023р. та оптичний диск з відеозаписом з бодікамери.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 73 від 17.03.2023, ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння, викликаного вживанням амфетамінів.

Відеозаписом з бодікамери зафіксовано факт зупинки автомобіля ОСОБА_1 та перевірки документів останнього, після чого поліцейські висловили підозру водію у вживанні наркотиків, що той заперечив. На пропозицію поліцейських проїхати до лікарні в смт Ставище для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. По приїзду до вказаного медичного закладу поліцейський відразу відвів ОСОБА_1 до туалету та надав йому одну ємність для здачі аналізу сечі. В подальшому прийшов лікар, якому поліцейським було надано вказану одну ємність з сечею ОСОБА_1 , куди лікар помістила тест-смужку і через декілька хвилин повідомила результат тестування наявність амфетаміну.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008р.. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р. затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 7, 8, 12, 13, 22 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10 вказаної Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. І лише згодом, за результатами медичного огляду складається висновок щодо результатів медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними.

Лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі), проводяться за допомогою Карти Multi-Drug Dip-Card (діп-карти DOA-3) для визначення наркотиків, швидкого конкурентного інгібіторного імунохроматографічного скринінг-тесту, призначеного для якісного виявлення таких препаратів: маріхуана, морфіну, амфетамін.

Згідно інструкції тест-системи Multi-Drug Dip-Card позитивний результат тесту не завжди показує, що наркотики присутні в зразку. Негативний результат тесту не завжди показує, що наркотики не присутні в зразку. Є цілий ряд факторів, які можуть впливати на достовірність випробувань.

Таким чином, для констатації наркотичного чи алкогольного сп`яніння необхідно встановити наявність наркотичної речовини чи алкоголю в організмі людини у сукупності з наявністю симптомів порушення вищої нервової діяльності, психічних функцій та поведінки.

Для проведення клінічного дослідження, лікарем встановлюються ознаки та обставини зазначені у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додатком № 4 вищевказаної інструкції), а саме: зовнішній вигляд обстежуваної особи (стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень), поведінка обстежуваної особи (адекватна, напружена, замкнута, роздратована, збуджена, агресивна; ейфорична, балакуча, метушлива; настрій нестійкий, млявий, загальмований), стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність (непорушена, зв`язність висловлювань, порушення артикуляції, змазаність мови та інше), вегетативно-судинні реакції (стан шкірних покривів, слизових оболонок очей, язика, спітніння, слинотеча), дихання (незмінене, прискорене, уповільнене), кількість подихів на хвилину, пульс, артеріальний тиск, зіниці (незмінені, звужені, розширені), реакція на світло (жива, млява), ністагм при погляді вбік, рухова сфера, міміка (звичайна, млява, жвава), хода (хитка, розкидування ніг під час ходи), хода зі швидкими поворотами (без хитань, хитання при поворотах), поза Ромберга, точні рухи (підняти монету з підлоги, пальце-носова проба), тремтіння повік, язика, пальців рук, а також з`ясування чи є ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесені травми.

З дослідженого відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 після надання ним для дослідження сечі, оглядала у встановленому законом порядку лікар, що викликає сумнів у достовірності акту огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього клінічних ознак наркотичного сп`яніння та самого висновку.

Наведене свідчить про те, що доводи ОСОБА_1 в частині порушення в медичному закладі вимог щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, заслуговують на увагу, та є слушними, відтак висновок № 73 від 17.03.2023 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння - недійсниий, а дані у цьому висновку та протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в обґрунтування судового рішення.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Із змісту дослідженого відеоматеріалу вбачається, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відібрані у ОСОБА_1 лише у одну ємність, лікар-нарколог, яка проводила тестування, фактично ОСОБА_1 не оглядала на предмет виявлення у нього клінічних ознак наркотичного сп`яніння.

За таких обставин вважаю, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та зазначеної Інструкції, відтак вказаний огляд є недійсним.

З урахуванням викладеного вважаю, що у справі відсутні належні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, недоведено поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак провадження по справі слід закрити, в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п. 1, ст. ст. 245, 251, 252, 266, 283-285, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Гуртовенко