Справа № 496/5079/22
Провадження № 3/496/519/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2022 року ОСОБА_1 о 00.05 год в с. Троїцьке по вул. І.Роти, 154 Одеського району Одеської області керувала мопедом Ямаха без р.н., у стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків пройшла алкотест Драгер №810, згідно з результатами якого вміст алкоголю складає 2,24‰, чим порушила п.2.9.а ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення визнала, погодилася з обставинами, викладеними у протоколі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 122125 від 20.10.2022 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, результатами тесту приладу «Drager», за результатами якого вміст алкоголю склав 2,24‰, № 801 від 20.10.2022 року; оглянутим відеозаписом, на якому зафіксована подія викладеного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи містяться відомості про те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримувала.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала, суд вважає, що за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, до неї необхідно застосувати основне адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого права вона не має.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на неї у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що вона вчинила грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина