Справа № 163/449/23
Провадження № 3/163/219/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря судового засідання Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

захисника Нестеришина Т.С. в режимі відеоконференції,

представника власника майна Степанюка С.Є.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0814/20500/22 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, адреса проживання: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді декларанта (агента з митного оформлення) ТОВ «ДХЛ Логістика Україна», паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.04.1997 року, Дніпровським РУГУ МВС України у м.Києві, РНОКПП НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

Головним державним інспектором кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці складено протокол, про те, що ОСОБА_2 , як декларант (агент з митного оформлення) ТОВ «ДХЛ Логістика (Україна)» не задекларував товар «Концентрат дорогоцінних металів техногенного походження - продукт збагачення дорогоцінних металів з техногенних відходів (відходів та брухту електронних та електричних вузлів після демонтажу та брухту печатних плат», загальною вагою 825 кілограмів та загальною вартістю 81949 (Вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 49 копійок, що переміщувався через митний кордон України за декларацією ЕК10AA №UA100360/2022/720650 від 28.10.2022 точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва) про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.472 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду, свої права та інтереси доручив представляти захиснику Нестеришину Т.С.

Захисник Нестеришин Т.С. в судовому засіданні вказав, що митницею не надано достатніх доказів для підтвердження винуватості просив закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмових поясненнях.

Представника власника майна Степанюка С.Є. в судовому засіданні, пояснив, що класифікація товару за декларацією є складною, тому має місце складний випадок, крім того митниця не приймала класифікаційного рішення щодо коду товару тому просив закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт переміщення через митний кордон товару «Концентрат дорогоцінних металів техногенного походження вагою 825 кг, вартістю 81949,49 грн., відправником яких було ТОВ «Княже Поле» в адресу німецької компанії «EDELMET Gmbh» стверджений протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, митною декларацією типу, товарно-супровідними документами на товари, і по справі не оспорюється.

За змістом протоколу про порушення митних правил незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар стосується неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД і відповідно його точної назви.

Аналіз доказів по справі на підставі яких установлені фактичні обставини в сукупності з відповідним законодавством дає підстави для такого висновку.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, ви-рішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України визначено, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 472 МК України встановлена відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Судом встановлено, а митним органом не оспорюється, що ОСОБА_1 заявив у за встановленою формою у декларації №UA100360/2022/720650 від 28.10.2022 року точні та достовірні відомості щодо сторін договірних відносин, наявності, кількісті та вартості товару: «Концентрат дорогоцінних металів техногенного походження вагою 825 кг, вартістю 81949,49 грн., відправником яких було ТОВ «Княже Поле» в адресу німецької компанії «EDELMET Gmbh».

Фактичний спір стосується коду УКТ ЗЕД і відповідно точної назви товару.

Декларантом ОСОБА_1 заявлено товар «Концентрат дорогоцінних металів техногенного походження виготовлений механічно гравітаційним способом» за кодом згідно УКТЗЕД. Тоді як митний орган класифікує товар, як «Концентрат дорогоцінних металів техногенного походження продукт збагачення дорогоцінних металів з техногенних відходів (відходів та брухту електронних та електричних вузлів після демонтажу та брухту печатних плат» за кодом згідно УКТЗЕД, який при експорті підлягає ліцензуванню.

Декларант кваліфікував товар на підставі наявних товаросупровідних документів. Правильність визначення коду УКТ ЗЕД підтвердив судовий експерт ОСОБА_3 у висновку від 20.09.2022 року № 3234.

З визначенням такого коду УКТ ЗЕД не погодився митний орган.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

По справі установлено, що митний орган самостійно не класифікував товар за кодом УКТ ЗЕТ, не приймав відповідного кваліфікаційного рішення, яке заінтересовані особи могли б оскаржити.

Підставою для визначення коду УКТ ЗЕТ митним органом є лише службова записка від 15.12.2022 року, яка не є відповідним в розумінні ст. 69 МК України рішенням, яке оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.5 ст. 69 МК України, для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Отже зазначені установлені обставини можуть свідчити лише про наявність складного випадку щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, де митний орган не приймав самостійного відповідного рішення.

Особливість відповідальності у зв`язку з неправильною класифікацією товарів визначена в ч. 6ст.69 МК України: штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Судом не встановлено подання декларантом неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних. Навпаки декларантом було надано в розпорядження митному органу усі відомості на підставі яких кваліфікувався товар.

Митна вартість товару митним органом визнана, як правильна, а отже спір щодо коду УКТ ЗЕТ не впливає на митні платежі, а відтак відстуній будь-який умисел на ухилення від їх сплати.

За вказаних обставин, суд приходить висновку про відсутність у ОСОБА_1 будь-якого умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів, оскільки факт визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів) і виникнення суперечності щодо цією обставини у митного органу не є підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 472 Митного кодексу України.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення за ст. 472 МК.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним провадження в справі підлягає закриттю.

Через установлення по справі наявності складного випадку, вилучений за цим протоколом товар (концентрат дорогоцінних металів) загальною вагою 825 кг. та загальною вартістю 81949,49 гривень передати Волинській митниці для вирішення питання про його долю в порядку ст. 69 МК України або за наявності інших обставин в порядку ст.ст. 243, 264, 511 МК України.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0814/20500/22 щодо ОСОБА_1 за ознаками ст.472 МК України закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучений за цим протоколом товар (концентрат дорогоцінних металів) загальною вагою 825 кг. та загальною вартістю 81949,49 гривень передати Волинській митниці для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст. 69, 243, 264, 511 МК України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата виготовлення повного тексту постанови 27.03.2023 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета