КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1590/22 Головуючий у суді І інстанції Хасанова В.В.
Провадження № 33/8241324/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши увідкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Овсієнка Юрія Андрійовича на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , працює оператором котельні МХП «Миронівська птахофабрика», -

за ст.ст. 124, 122-4, 130 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18№ 181178 від 13 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 о 18.26 годині в с. Малі Єрківці по вул. Дружби,18 вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до поведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогип. 2.10є, 2,5Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 181178 від 13 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 о 17.30 годині на автодорозі Бориспіль-Дніпро 38 км керував автомобілем марки Opelреєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.11).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151827 від 13 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 о 17.30 годині на автодорозі Бориспіль-Дніпро керував автомобілем марки Opel Zafira реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілі відсутні, чим порушив вимоги п. п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.19).

Поставою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні:

- адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними Постановою засобами на строк три роки;

- адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та закрито провадження у справі за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд надав оцінку поясненням ОСОБА_1 і його захисника Овсієнко Ю.А. про те, що ОСОБА_1 не визнав свою вину у зіткненні з автомобілем Toyota Camry та спростував дані твердження поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матеріалами відео та фотофіксації представленими потерпілим ОСОБА_5 , та встановив доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП .

Але, так як на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП слід закрити.

Також суд встановив доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, при цьому суд виключив з інкримінованих ОСОБА_1 дій за ч. 4 ст. 130 КУпАП порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, з огляду на те, що диспозицією означеної норми закону не охоплюються дії особи щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, та застосував до ОСОБА_1 відповідне стягнення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Овсієнко Ю.А. подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї та просив скасувати оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 у частині визнання винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного. Апелянт не погоджується з твердженнями суду в частині мотивації постанови, де суд вказує на посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не усвідомив, що відбулось ДТП і саме тому залишив місце пригоди, а отже в його діях відсутній склад вказаних правопорушень, не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що на сітлинах автомобіля Opel Zafira відсутні пошкодження лакофарбового покриття передньої частини транспортного засобу, які б мали відношення до інциденту, який стався 13.09.2022 року у результаті контактування з автомобілем Toyota Camry. На бампері присутня велика кількість подряпин, потертостей у результаті його тривалої експлуатації, що узгоджується з поясненнями працівника поліції Романенка А., ОСОБА_6 та свідка (сусіда) ОСОБА_2 .

На світлинах зображень автомобіля Toyota Camry на бампері задньої частини автомобіля праворуч знизу мається невелика ділянка нашарування речовини темного, трохи вище синьо-голубого кольору.

З пояснень водія автомобіляToyota Camry стало відомо, що під час руху він відчув якийсь поштовх чи щось подібне. Водії обох автомобілів зупинились. При візуальному огляді автомобіля Opel Zafira видимих пошкоджень він не бачив. Автомобіль Toyota Camry не роздивлялись. ОСОБА_2 сам оглянув свій автомобіль.

При перегляді відеозапису наданого працівниками поліції ОСОБА_1 двічі заявляв поліцейським що учасником ДТП він не був, тобто факт своєї причетності до пригоди не усвідомлює, але конфлікт на дорозі відбувся.

Крім цього апелянт викладає мотиви незгоди з діями працівників поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 7 березня 2023 року адвокат Овсієнко Ю.А. та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В судове засідання на 21 березня 2023 року адвокат Овсієнко Ю.А. та ОСОБА_1 не з`явилися, адвокат Овсієнко Ю.А. направив клопотання про проведення судового засідання без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, водій автомобіля Тойоти ОСОБА_5 в судове засідання суду апеляційної інстанції повторно не з`явився.

Перевіривши матеріали адміністративних протоколів, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративого правопорушення, передбаченого ст. ст.124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам і в частині визнання винним ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не оскаржується.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2022 року о 17.30 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Opel реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Бориспіль-Дніпро 38 км скоїв ДТП, а саме здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив.

Правилами дорожнього руху України закріплено поведінку водіїв на дорозі за різних обставин.

Так згідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, відповідальність наступає за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18№ 181178 від 13 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 о 17.30 годині на автодорозі Бориспіль-Дніпро 38 км керував автомобілем марки Opelреєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив.

Згідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, відповідальність передбачена за нормами ч.4 ст.130 КупАП.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є достатнім встановлення факту дорожньо-транспортної пригоди за участю особи, яка керувала транспортним засобом.

Судом встановлено, що 13 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 о 18.26 годині в с. Малі Єрківці по вул. Дружби,18 вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до поведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказанихправопорушень підтверджується даними, які встановлено та викладено в матеріалах адміністративної справи:

- протоколи про адміністративні правопорушеннявід 13 вересня 2022 року відносно водія ОСОБА_1 :

- серії ДПР 18№ 181178 про порушення вимоги п. 2.10є, 2,5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- серії ДПР 18№ 181178 про порушення вимоги п. п.2.10 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с.11);

- серії ААБ № 151827 від 13 вересня 2022 року про порушення вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 19).

- з відео, представленого потерпілим ОСОБА_5 де зафіксовано що автомобіль Opel Zafira синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , залишає місце дорожньо-транспортної пригоди;

- з матеріалів фотофіксації автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на місці ДТП де зафіксовано пошкодження задньої правої частини бамперу із слідами синьої краски в місці пошкодження.

- Пояснення потерпілого ОСОБА_5 та свідків допитаних в суді першої інстанції:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - поліцейський ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, Романенко А.А. - поліцейський ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області,

яким суд першої інстанції дав відповідну оцінку в оскаржуваній постанові.

Вказані пояснення отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката Овсієнко Ю.А. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративні правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції відхиляє зауваження адвоката щодо притягнення ОСОБА_1 за порушення правил Правил дорожнього руху за п. 2.5, оскільки суд першої інстанції виключив з інкримінованих ОСОБА_1 дій за ч. 4 ст. 130 КУпАП порушення правил п. 2.5. Правил дорожнього руху, з огляду на те, що диспозицією означеної норми закону не охоплюються дії особи щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодивсянести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.10 «а», 2.10 «є» ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище, оцінку яким надав і суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Інші зауваження апелянта викладені в апеляційній скарзі на постанову Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року спростовуються висновками викладеними в даній постанові та додаткового тлумачення не потребують.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, в разі незгоди з їх діями, оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до положень статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та письмових поясненнях, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ч.4 ст.130, 122-4, 124 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення за правопорушення передбаче ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; за адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст. 122-4 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

На підставі викладеного, відповідно до п.1 ч.1 ст. 293, ст. 294 КУпАП , враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року про визнання ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу за ч.4 ст.130 КУпАП в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та закриття провадження за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись положеннями ст. ст. 293 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Овсієнка Юрія Андрійовича на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2023 року щодо визння винуватимОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП та закриття провадження за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, і накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко