КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/4760/22 Головуючий 1-ї інстанції: Дорошенко В.М.
Провадження №33/824/1838/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Речицького М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 гривень в дохід держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП. Окрім цього просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 17.02.2023 року суд оголосив лише резолютивну частину постанови, повний текст якої був отриманий 27.02.2023 року. Вважає, що учасник, якому не був вручений повний текст судового рішення в день його оголошення має право на поновлення апеляційного строку. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що склад правопорушення, зазначений у протоколі, не відповідає складу, зазначеному у статті, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за не користування ременем безпеки. Не можна також ставити в вину «перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей…», оскільки не проходив медичний огляд на встановлення такого стану. В протоколі не зазначено, що апелянт керував ТЗ та що саме він відмовився від проходження огляду. Не сформульовано який саме огляд та в який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського. Вказує, що формулювання суті правопорушення є невірним та нечітким, позбавляє водія права на захист. Вважає письмові пояснення свідків недопустимим доказом. Суд не зважаючи на порушення, відмовив в допиті свідків. В протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 в графі про роз`яснення йому прав. Поліцейські зафіксували той проміжок часу, який їм був вигідний. Не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак, роз`яснення прав та суті правопорушення. Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційної скарги, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню, а апеляційний строк - поновленню, підстав для скасування постанови суду не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2023 року ОСОБА_1 та його захисник отримали резолютивну частину оскаржуваної постанови. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження це день винесення постанови. Таким чином, останнім днем апеляційного оскарження було 27.02.2023 року. Повний текст постанови ОСОБА_1 отримав в останній день апеляційного оскарження та подав апеляційну скаргу 02.03.2023 року. Враховуючи дату отримання повного тексту судового рішення, а також те, що пропущений строк є незначним, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2022 року о 21:45 год. у смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Київська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Smart-City, д.н.з. НОМЕР_1 , не користувався ременем пасивної безпеки та перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Захисник вказує зауваження щодо формулювання суті правопорушення у протоколі, що на його думку, позбавляє водія права на захист. Проте з такими доводами неможливо погодитися. Розширення фабули правопорушення із зазначенням у протоколі про керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя пасивної безпеки не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується поясненнями свідків, актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, рапортом співробітника поліції, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Відповідно до відеозапису ОСОБА_1 без будь-якого тиску в добровільній формі підтверджує факт керування транспортним засобом, на запитання поліцейського відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. Співробітником поліції роз`яснено, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол. Жодних зауважень ОСОБА_1 не висловив, погодився з тим, що буде складено протокол. Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксований як на відеозаписі так і підтверджений свідками. Доводи захисника щодо недопустимості письмових пояснень свідків є безпідставними, оскільки їх пояснення викладені на відповідних бланках, інформація в яких відповідає обстановці, зафіксованій на відеозаписі, з якого також вбачається безпосередня присутність вказаних свідків на місці події. Таким чином, відсутні будь-які об`єктивні підстави вважати недопустимими такі докази. Безпідставними є доводи адвоката щодо не роз`яснення його підзахисному прав, передбачених ст.268 КУпАП, враховуючи, що підпис останнього про роз`яснення йому прав, визначених цією статтею, міститься в протоколі серії БАВ № 632646, який був складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП цього ж дня після зупинки його транспортного засобу, а тому порушення права особи на захист не вбачається. Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без зауважень. Щодо доводів захисника про те, що поліцейські зафіксували лише той проміжок часу, який їм був вигідний, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що на відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та підтверджується поясненнями свідків, відсутність повного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу не є тією істотною обставиною, яка виключає склад адміністративного правопорушення, та може бути підставою для скасування судового рішення. Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно керував транспортним засобом. Для констатації ознак наркотичного сп`яніння, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відсутня необхідність у проходженні медичного огляду, оскільки відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме виявлені поліцейським ознаки є підставою для проходження у встановленому порядку огляду в закладі охорони здоров`я. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення дає підстави дійти висновку, що в ньому достатньо чітко і зрозуміло викладено суть інкримінованого правопорушення, що не викликає у апеляційного суду будь-яких зауважень в частині зрозумілості інформації, зафіксованої у документі. Наведені захисником доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та підстав для скасування судового рішення не встановлено. «Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева