Провадження №: 3/752/6321/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, працює в ТОВ «НВП ДЖІ енд КЕЙ», місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 12.07.2023 року о 18 год. 17 хв. в м. Києві по пров. Віто-Литовському, буд. 6, керував транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, просив закрити провадження у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Подане клопотання обгрунтував тим, що з матеріалів справи не вбачається, що саме стало підставою для його зупинки в той день. Вказав, що доказів, що він перебував за кермом немає, а працівник поліції замість поверхневого огляду, фактично здійснив безпідставний огляд транспортного засобу. Також ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський не запропонував та не провів огляд на стан сп"яніння на місці зупинки, не отримав результати такого огляду та не отримав відмову від проведення огляду на стан наркотичного сп"яніння. Також вказав, що направлення на проходження огляду йому видано не було, до закладу його не доставили та до огляду не було залучено двох свідків, а тому, на його думку, є всі підстави для закриття провадження у справі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, повідомив поліцейським, що вживав наркотичний засіб 10 днів назад, та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в кінці відмовився, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відмова від проходження огляду відбувалась в порушення вимог ст.266 КУпАП, оскільки не було залучено двох свідків, не знаходить свого підтвердження, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП до матеріалів справи обов?язково повинен бути долучений відеозапис подій чи наявність свідків, що в даному випадку повністю дотримано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи відсутній відеозапис, як він перебував за кермом, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та що його було зупинено співробітниками поліції.

Вказівка ОСОБА_1 про те, що йому не було вручено направлення спростовується матеріалами справи, оскільки таке направлення міститься в матеріалах. Відсутність зафіксованого факту вручення направлення на огляд водія не є істотним порушенням закону та не впливає на факт доведеності вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказівка ОСОБА_1 на безпідставність зупинки транспортного засобу та проведення огляду транспортного засобу також не впливає на доведеність вини останнього, оскільки під час дії воєнного стану працівники поліції мають право на зупинку транспортних засобів з метою профілактичних оглядів, не тільки тих водіїв, які порушують правила дорожнього руху, а й інших транспортних засобів, з метою виявлення колоборантів та забезпечення безпеки всіх громадян.

Крім того, слід вказати, що ОСОБА_1 після відмови від проведення огляду, мав змогу звернутися до медичного закладу та здати необхідне біологічне середовище з метою спростування стану наркотичного сп"яніння, проте ОСОБА_1 вказаним правом не скористався.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536, 80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко