Справа № 357/3567/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення,які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм-слюсарем ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 27.02.2014 Новозаводським РВ у АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А4784 № 14, 23.03.2023 о 12:00 год на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 військовослужбовець, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Частиною 2 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 172-20, розглядаються протягом доби.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а саме: огляд психіатра-нарколога від 23.03.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.03.2023, ОСОБА_2 від 23.03.2023, ОСОБА_3 від 23.03.2023, суд прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису...

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. (Згідно з ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України", особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан строком на 30діб. Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 20223року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Окрім того, Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Наведене є безумовною підставою задля висновку про те, що вказаний період часу в України, з огляду на зміст глави 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особливим періодом.

А отже, як визначає імперативний зміст частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів» дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, слід кваліфікувати саме за цією нормою права.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України від 24.03.1999, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, його було складено за перебування ОСОБА_1 23.03.2023 на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до наявного в матеріалах справи огляду ОСОБА_1 проведеного лікарем психіатром-наркологом ОСОБА_4 23.03.2023 о 14-30 год., стан свідомості останнього загальмований, на запитання відповідає не по суті, суперечить, заперечує вживання будь-яких наркотичних чи лікарських засобів. Чотири дні тому вживав « ОСОБА_5 ». Агресивний. Видимість вен без проколів, пахова область чиста, слизові очей та язика чисті. Неврогічний статус: горизонтальний стан очей, зіниці нормального розміру, реагують на світло. В позі Ромберга нестійкий, кольце-носова проба з корекцією, тремор пальців рук та повік. Дихання 16 за хв, PS 108 уд. за хв. Органічні ураження ЦНС чи фізичне виснаження відсутні. Спав 7 годин. Запах з рота звичайний. Лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу проводилась за допомогою «Expresstest 5» мультипанель о 16:30, проба позитивна на канабіс та амфетамін. Заключення: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання психотропних речовин;

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 23.03.2023, вбачається, що 23.03.2023 близько 12:00 год на майданчику перед зброярнею він побачив ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, тому запропонував проїхати на медичний огляд до медичної роти військової частини, де лікар психіатр-нарколог ОСОБА_4 у своєму кабінеті на місці розташування частини за допомогою експрес-тесів, які визначають у біологічних зразках наявність наркотиків провів його огляд. ОСОБА_1 добровільно надав лікарю біологічні зразки і лікар у присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_1 занурив у них мультиплікатор тесту, однак результат був invalid, тобто не спрацював. Потім лікар таким же способом повторив, діставши новий тест, занурення мультиплікатора тесту у біологічний зразок. Із п`яти позицій тесту відобразилося дві позиції залишків наркотичних речовин, а саме: канабіоїди та амфетамін. Після отриманого результату солдат ОСОБА_1 почав стверджувати про несправність тесту. Однак лікар крім тестування зробив опис фізичного і психологічного стану ОСОБА_1 .

Із письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.03.2023 вбачається, що до нього підійшов лейтенант ОСОБА_2 і попросив його поїхати до медичної роти. В своєму кабінеті лікар розпитував про його стан здоров`я, фіксував реакцію очей, а в кінці запропонував пройти експрес-тест на визначення наркотичних речовин та попросив надати біологічні зразки. Через деякий час йому вдалося надати їх. Зразки перевірили і сказали про наявність у них канабіоїдів і амфетамін, що було відображено на тесті із п`яти контрольних точок. Він не погодився з результатами та висновком, тому що не довіряє такому лікарю. Проводилося тестування двічі, перший раз тест не показав нічого.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 23.03.2023, вбачається, що він є командиром взводу по ремонту РАО 23.03.2023 близько 11:50 год на території розташування роти виявив військовослужбовця свого взводу водія-слюсаря ОСОБА_1 , який при розмові поводив себе неадекватно, на запитання відповідав незрозуміло, погляд був незконцентрований. Зваживши всі ці обставини поведінки військовослужбовця ОСОБА_1 , він доповів про вказаний факт заступнику командира роти з МПЗ лейтенанту ОСОБА_2 ..

Отже із письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судом встановлено, що у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, його огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в медичній роті, розташованій на території військової частини НОМЕР_1 лікарем психіатром-наркологом ОСОБА_4 .

Однак, в супереч вимогам ч. 2 ст. 266-1 КУпАП про те, що огляд військовослужбовців на стан наркотичного сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, до матеріалів справи не додано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про уповноваження лікаря психіатра-нарколога ОСОБА_4 на проведення такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Окрім цього, із письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що останній не погодився з результатами огляду, однак на порушення вимог ч. 4 ст. 266-1 КУпАП ОСОБА_1 не було направлено для огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що лікар проводив огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння у його присутності та у присутності ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . Проте, на підтвердження вказаної обставини, до метріалів справи про адміністративне правопорушення не дадано письмових пояснень вказаних осіб. Інших доказів на підтвердження дотримання під час огляду ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння вимог ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Таким чином, суддею встановлено, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння було проведено із грубим порушенням вимог, встановлених ст. 266-1 КУпАП, тому на підставі ч. 9 ст. 266-1 КУпАП в тому, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, визнає проведений 23.03.2023 о 14-30 год. огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння, недійсним.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно із ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 172-20 ч. 3, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА