Номер провадження 33/816/246/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн за те, що він 22.11.2022 о 18 год за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на ТЗП вчиняв словесний конфлікт з сином ОСОБА_2 в ході якого виражався в його бік нецензурною лайкою завдавши шкоди його психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.12.2022 року, скасувати постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.12.2022 року, провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що розгляд справи відбувся без його участі, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зі змістом протоколу він також не був ознайомлений, тому з об`єктивних причин не міг з`явитись до Ковпаківського районного суду м. Суми в судове засідання.

Крім того зазначав, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності.

Він мешкає в одному будинку разом зі своєю сім`єю: дружиною та хворою донькою, яка потребує тиші, спокійної оточуючої обстановки, він турбується та доглядає за донькою.

Щодо потерпілого, свого сина ОСОБА_2 повідомляв наступне. Протягом майже п`яти років конфлікти та сварки влаштовує сам ОСОБА_2 , він неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами щодо вчинення сином правопорушень, в зв`язку з чим останнього неодноразово визнавали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, на підставі заяв апелянта, за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , Сумським РУП ГУНП в Сумській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Повідомляв апелянт про те, що 22 листопада 2022 року він не вчиняв ніякого домашнього насильства в психологічній формі відносно свого сина ОСОБА_2 в той день та у наступні декілька днів, саме останній, декілька разів викидав належні йому речі з будинку, в якому вони проживають. В той день ОСОБА_2 дуже голосно вмикав звук на комп`ютері, коли його хвора сестра відпочивала, після чого апелянт зробив йому зауваження.

Зазначав, що сварку він не вчиняв та не виражався в бік свого сина ОСОБА_2 нецензурною лайкою, саме ОСОБА_2 постійно вчиняє насильство в сім`ї , висловлюється нецензурними словами та погрозами в його адресу та адресу сестри, завдає шкоди його психологічному здоров`ю.

Вважав, що його вина не доведена матеріалами справи, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та його вину у вчиненні саме домашнього насильства не доводить.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів стосовно поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, позицію ОСОБА_1 на підтримку поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п. 2 і п. 3 ст. 278 цього Кодексу суддя при підготовці до розгляду справи вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , при цьому, суддя дійшов висновку про належне повідомлення останнього про час, день та місце розгляду справи відсутністю заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи.

Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може і вважає, що в даному конкретному випадку суддею не було дотримано норм процесуального права, з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_1 не повідомлялося в установленому законом порядку про час, день та місце розгляду справи, а тому вважається таким, що не знав про розгляд справи у суді, у зв`язку з чим строк на оскарження вказаної постанови був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону також дотримані не були, про що вірно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що визнаючи ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції зазначав, що вина останнього підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 770419 від 07.12.2022; формою АРМ 102; заявою від 02.12.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 770419 від 07 грудня 2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що останній 22.11.2022 о 18 год за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на ТЗП вчиняв словесний конфлікт з сином ОСОБА_2 в ході якого виражався в його бік нецензурною лайкою, завдавши шкоди його психологічному здоров`ю.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме пояснень потерпілого ОСОБА_2 , 22.11.2022 ОСОБА_1 , не зважаючи на терміновий заборонний припис провокував його на сварку, погрожував виселити його і його дружину з дому. Крім цього, згідно довідки про результати розгляду матеріалів ЄО № 51076 від 24.11.2022 р., складеної ДОП Сумського РУП ГУНП в Сумській області Ткаченко М., в ході проведення перевірки було допитано ОСОБА_2 , який повідомив, що 22.11.2022 року батько почав провокувати на розмову та погрожував виселити з будинку.

При цьому будь яких доказів того, що ОСОБА_1 висловлювався в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою матеріали справи не містять.

А оскільки жодних доказів, з врахуванням яких можливо було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив саме домашнє насильство, матеріали даної справи не містять, а протоколу, форми АРМ 102; заяви від 02.12.2022, в даному випадку, для такого висновку недостатньо, а тому, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вважати такою, що доведена матеріалами справи, підстави відсутні, про що вірно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу даного адміністративного правопорушення .

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн, скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.