Справа № 307/1212/23
Провадження № 3/307/419/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , України, громадянкою України, передбачене

ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2023 року серії АПР18 №745275 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Широкий Луг, ухилилася від виконання передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків, що виразилося в тому, що її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керував мотоциклом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозицією ст.184 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів вбачається, що її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Статтею 184 ч.3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність в тому числі батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Згідно з усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки посадовою особою Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 184 ч.1 КУпАП, то судовий розгляд справи здійснюється судом лише стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і лише в межах суті адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, а повинні бути кваліфіковані за ч.3 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з тим, що в діях неповнолітнього ОСОБА_2 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, але суддя, як вище зазначено, у справах про адміністративні правопорушення позбавлений самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: В.І.Бобрушко