Справа № 936/908/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/862/22, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.10.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 130 КпАП України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КпАП України ОСОБА_1 остаточно визначено стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238136 від 07.09.2022, серії ДПР18 № 089520 від 05.10.2022 та постанови суду від 26.10.2022, водій ОСОБА_1 07.09.2022 о 13 год 25 хв по вул. Карпатській в смт. Воловець Мукачівського району, керував автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 05.10.2022 о 18 год 36 хв по вул. Карпатській в смт. Воловець Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:

-2-

запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність, обґрунтовуючи тим, що він відмовився їхати на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, тому суд виніс постанову не на його користь. Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в медичний заклад він відмовився їхати оскільки хотів як найшвидше приїхати додому і лягти в ліжко, так як він хворіє на астму і в цей день мав чотири приступи. Він проходить лікування у Мукачівській лікарні і лікарі детально знають про його хворобу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався за неявки в судове засідання останнього, який подав апеляційну скаргу, а саме: 25.05.202, 30.11.2021 та 19.05.2022.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення

-3-

виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених вище.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 07.09.2022 о 13 год 25 хв по вул. Карпатській в смт Воловець Мукачівського району, керував автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, 05.10.2022 о 18 год 36 хв по вул. Карпатській в смт Воловець Мукачівського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року з

-4-

явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238136 від 07.09.2022,яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; відеозаписами, які проводилися на нагрудну камеру поліцейського; рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області Фітаса В. від 07.09.2022, згідно якого 07.09.2022 о 13 го 20 хв був зупинений автомобіль, водій якого мав ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився проходити медичний огляд.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП стверджується: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 089520 від 05.10.2022,яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; відеозаписами, які проводилися на нагрудну камеру поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.10.2022, постановою Воловецького районного суду Закарпратської області від 22.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 01 (один) рік.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ № 238136 від 07.09.2022 та серії ДПР18 № 089520 від 05.10.2022,зазначено дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протоколи; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративних правопорушень; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення, а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором СГПП ВА № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Фітасом В. І. та поліцейським СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Рижаком І. І. законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ № 238136 від 07.09.2022, серії ДПР18 № 089520 від 05.10.2022складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженими на такі дії працівниками поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-5-

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були свідками відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 , на такі дані також, не вказується і в апеляційній скарзі.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, передбачено ст. 266 КУпАП, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний не приймає до уваги, оскільки це не підтверджено жодними доказами.

Апеляційний суд оглянув відеозаписи долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відмовився.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей,поведінка не відповідає обстановці, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження і такі відхиляються.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбачених ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкціям вищевказаних статтей - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-6-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33, 36 КУпАП, зокрема, характеру вчинених правопорушень, особи порушника та обставин справи, правильно вирішив питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 обрано адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів без оплатного вилучення транспортного засобу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення та є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.10.2022 щодо нього,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя