Справа 688/1313/23
№ 3/688/515/23
Постанова

іменем України

05 квітня 2023 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., при секретарі судового засідання Кулеші Л.М.., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , вид. 02 липня 2009 року), уродженки м. Лисичанськ Луганської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, вдови, не працюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

встановив:

Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про адміністративну відповідальність, за якою кваліфіковано дії особи.

26 лютого 2023 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство - умисні дії психологічного характеру відносно матері ОСОБА_3 , а саме: ображала її нецензурними словами, словесно погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнала. Суду показала, що 26 лютого 2023 року близько 16 години знаходилася вдома. В цей час зайшла матір зі своєю подругою ОСОБА_4 , вона попросила останню роззутися, однак вона не забажала. Насильства відносно матері не вчиняла.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні домашнього насильства підтверджуєтьсязібраними та дослідженими у суді доказами та процесуальними документами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №961961 від 27 березня 2023 року зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_3 26 лютого 2023 року.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 березня 2023 року, ст. ДОП Шепетівського РУП Тернавський В.В. прийняв заяву від ОСОБА_3 про те, що 26 лютого 2023 року близько 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , дочка ОСОБА_1 ображала нецензурними словами, словесно погрожувала фізичною розправою, виганяла з дому.Зазначила, що донька обмежує її спілкування з іншими людьми для того, щоб досягти повної залежності від неї, створила нестерпні умови проживання.

Потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що проживала у власному будинку АДРЕСА_1 разом з донькою та внучкою. 24 лютого 2026 року донька нацькувала на неї собаку та вигнала з дому, внаслідок чого вона проживає в іншому будинку. 26 лютого 2023 року до неї прийшла ОСОБА_4 , яку вона попросила допомогти їй віднести білизну у будинок, з якого її вигнала донька, щоб випрати у пральній машині. Вони зайшли в будинок, ОСОБА_4 протерла взуття, однак ОСОБА_1 стала кричати та виганяти їх з будинку. При цьому ображала її, висловлюючись: «ти чого сюди прийшла, тобі що мало було собаки, ти тут ніхто, тут нічого твого немає». Також обзивала її нецензурними словами. Вона розхвилювалася, бо її ображало таке ставлення доньки, а також те, що донька вигнала її з власного будинку. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 26 лютого 2023 року їй зателефонувала ОСОБА_3 , повідомила, що її покусала собака доньки, має рвану рану руки. Зрозуміла, що ОСОБА_3 потрібно провідати, тому прийшла до неї додому. Дізналась, що донька ОСОБА_3 - ОСОБА_1 вигнала матір з власного будинку, тому остання змушена проживати в іншому будинку, де не має зручностей. На прохання ОСОБА_3 , допомогла їй віднести білизну для прання у будинок, де на той час була ОСОБА_1 з сім`єю. В коридорі вона протерла взуття вологою серветкою, однак ОСОБА_1 накинулась на неї та ОСОБА_3 , виганяла з будинку, обзивала матір та її, застосовувала при цьому нецензурну лайку та погрожувала, що будинок належить їй, тому ОСОБА_3 в ньому проживати не буде, хоча будинок належить ОСОБА_3 на праві власності.

Мотиви суду щодо доведення обвинувачення.

Відповідно до п.п. 3, 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (матір, батька) і дитину (дітей), що передбачено п.7 ч.2 ст. 3 цього Закону.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 26 лютого 2023 року близько 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем власного проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство - умисні дії психологічного характеру відносно матері ОСОБА_3 , а саме: ображала нецензурними словами, словесно погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за що і повинна нести адміністративну відповідальність.

Мотиви призначення стягнення.

Визначаючи вид стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 слід обрати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, керуючись ст.ст. 33, 173-2, 283-285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК