Справа № 567/83/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 виданий 03.09.2021 підрозділом 5121

за ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 , будучи таким, що двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 08.01.2023 о 14 год. 40 хв. в с.Розваж по вул.Центральна Рівненського району Рівненської області та 12.01.2023 о 19 год. 33 хв. в с.Хорів по вул.Шевченка Рівненського району Рівненської області керував автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.

На виклики суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, строком розгляду якої, відповідно до вимог ст.277 КУпАП є п`ятнадцятиденний термін з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, відповідно до правил ст.268 КУпАП та зважаючи на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції адресу свого проживання, за якою і повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, у судове засідання він не з`явився, суд вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП та необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП доведена протоколами про адміністративні правопорушення від 08.01.2023 серії ААД №172347 та від 12.01.2023 серії ААБ №313429, в яких зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, наявні в ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу під його керування та зафіксовано факти його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а також іншими доказами.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 заперечень щодо зазначених протоколів, які є доказами у справі про адміністративне правопорушення, не подав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2023 та 12.01.2023 щодо ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився.

Згідно з вимогами ст.ст.31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Водночас, з відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративних правопорушень щодо ОСОБА_1 вбачається, що останньому 08.01.2023 та 12.01.2023 було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я та від такого огляду він відмовився.

Зазначене вбачається і з рапортів поліцейських СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 08.01.2023 та 12.01.2023.

Частиною 3 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 08.11.2022 вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а відповідно до постанови Острозького районного суду Рівненської області від 13.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, станом на 08.01.2023 та 12.01.2023 ОСОБА_1 був таким, що двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП.

Таким чином факт скоєння вказаних правопорушень за обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 08.01.2023 та 12.01.2023 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За загальним визначенням, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О.Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

За змістом ст.23 КУпАП, метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи суспільну небезпечність вчинених правопорушень та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, який не працевлаштований, до адміністративної відповідальності притягується не вперше, суд вважає, що для його перевиховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, необхідним є накладення стягнення в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну) тисячу гривень без конфіскації транспортного засобу.

При цьому, суд бере до уваги, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відомості про те, що транспортний засіб Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 , тобто не ОСОБА_1 .

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що 03.11.2018 ОСОБА_1 отримував посвідчення на право керування транспортним засобом з терміном дії до 15.09.2020. Таким чином, на даний час ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом не має.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

За таких обставин, до ОСОБА_1 , з врахуванням вимог ст.36 КУпАП, слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 29, 30, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну) тисячу гривень без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.