Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/154/23
Провадження № 3/382/235/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 102813 від 24.01.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в якому вказано, що 24.01.2023 року близько 10 год. 30 хв., встановлено, що ОСОБА_1 має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ухиляється від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, внаслідок чого останній проживає в умовах, які не відповідають санітарним нормам, а саме покинута недобудова, систематично разом з батьками проводить час на сміттєзвалищі, не навчається в навчальному закладі, палить сигарети, має брудний та неохайний вигляд за адресою АДРЕСА_2 .

Постановою від 01.02.2023 матеріали направлялися до органу поліції на дооформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься пояснень особи відносно якої складено протокол. Також, відповідних пояснень не додано і до матеріалів. Відомостей про те, що особа відмовилася надавати пояснення матеріали не містять. Крім цього, в протоколі не зазначені свідки. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки згідно свідоцтва про народження прізвище батька дитини зазначено " ОСОБА_3 ".

Після дооформлення матеріали справи надійшли до суду з рапортом органу поліції (а. с. 13, 14).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, та не може бути перекладено на суд.

Нормами ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Суб`єктами відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП є батьки неповнолітньої або особи, що їх замінюють.

За змістом ст. ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вищевикладеному, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в копії свідоцтва про народження дитини батьком дитини зазначений ОСОБА_3 . Суд вважає неналежним доказом батьківства рапорти органу поліції, в яких вказано, що під час спілкування з ОСОБА_1 він надав усне пояснення, що являється біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , займається його вихованням та веде спільний побут, що підтвердила мати неповнолітнього, яка зобов`язалася надати підтверджуючі документи (свідоцтво про народження) після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять як письмових пояснень особи відносно якої складено протокол ( ОСОБА_1 ), так і матері неповнолітнього, на нібито усні пояснення якої посилаються працівники поліції. Суд не вправі самостійно збирати докази, в тому числі й щодо приналежності особи, яка притягається до відповідальності, до "особи, яка замінює батька". При цьому, в протоколі суб`єктом правопорушення чітко вказана особа, яка "має на вихованні непонолітнього сина"; в копії акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 чітко вказаний саме як "батько" ОСОБА_2 . У будь-якому разі зазначені документи не можуть бути належними доказами батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 (є неналежними та недопустими доказами), а отже матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський