Справа № 299/4873/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/859/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Продан О. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027953 від 12.09.2022 та постанови судді від 08.11.2022 вбачається, що водій ОСОБА_1 12.09.2022 о 00 год 05 хв, у с. Сасово Берегівського району, керував транспортним засобом марки «Мерседес Віто», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено висновком медичного огляду № 72 від 12.09.2022. Результат 1,2% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Продан О. В. просить постанову судді від 08.11.2022 скасувати, апровадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає проте, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника, які належним чином не повідомлялися про розгляд справи відносно останнього судом першої інстанції, оскільки довідка про доставку СМС повідомлення не може вважатись доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Згідно п. 2 «Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді СМС- повідомлень», затвердженого наказом ДСА № 73 від 01.06.2013, текст судової повістки може бути надісланий учаснику СМС-повідомлення лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення. ОСОБА_1 про такий намір не заявляв, а

-2-

отже не був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, що позбавило його можливості надати суду пояснення, доводити свою невинуватість та призвело до порушення його права на захист. Перед початком огляду на стан сп`яніння, поліцейський інформує особу, яка підлягає такому огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, але у даному випадку, співробітниками поліції клопотання ОСОБА_1 про надання вказаної документації було проігноровано. Тому ОСОБА_1 було ініційовано проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я. У сторони захисту наявні обґрунтовані сумніви щодо допустимості, об`єктивності та правомірності поведінки особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та дій медичного персоналу закладу охорони здоров`я, який провів огляд ОСОБА_1 без наявності письмового направлення. Через відсутність у матеріалах справи достатніх і беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, слід вважати, що він не порушив закон. Захисник вказує, що нею подано адвокатський запит до КНП «Виноградівська районна лікарня» щодо дотримання процедури медичного огляду водія ОСОБА_1 . Саме потреба отримання відповіді щодо всіх обставин проведення медичного огляду вказує на передчасність розгляду справи Виноградівським районним судом та як наслідок - формальний характер прийнятого рішення. Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 08.11.2022, як такий, що пропущений нею з поважних причин, а саме, копію оскаржуваної постанови ні вона, ні ОСОБА_1 не отримали.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи відкладався за неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника Продан О. В., які подали апеляційну скаргу, а саме: 14.12.202, 04.04.2023.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Продан О. В., враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, щоклопотання захисника-адвоката Продан О. В. про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Продан О. В. не були присутніми в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 08.11.2022 в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на особи захист, доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Продан О. В. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-4-

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027953 від 12.09.2022, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказаним протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 12.09.2022 о 00 год 05 хв, у с. Сасово Берегівського району, керував транспортним засобом марки Мерседес Віто, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено висновком медичного огляду № 72 від 12.09.2022. Результат 1,2 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина стверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 72 від 12.09.2022, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,2 проміле, складеним лікарем КНП «Виноградівська РЛ» ОСОБА_3 , який будучи кваліфікованим фахівцем встановив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що склав відповідний висновок (а. с. 2); копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 303200 від 12.09.2022 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 4);компакт-диском відеофіксації правопорушення від 12.09.2022, яким засвідчено факт проходження ОСОБА_1 огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі (а. с. 5). Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 72 від 12.09.2022 не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що лікар КНП «Винорадівська РЛ» ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-5-

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів про порушення старшим інспектором СРПП ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Савком В. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027953 від 12.09.2022 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та відсутності даних про його належне сповіщення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення, тим більше, що про час та місце розгляду судом першої інстанції справи ОСОБА_1 було повідомлено.

В апеляційній скарзі захисника не наведено жодних доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Продан О. В. щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, щодо порушень його права на захист та розгляду справи без дотримання вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді і такі відхиляються.

Неспроможними є доводи сторони захисту про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не вчиняв, Правил дорожнього руху України не порушував, встановлені обставини судом не відповідають фактичним обставинам справи, працівниками поліції порушено встановлений порядок і процедуру огляду на стан сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, так як дані доводи не підтверджені доказами, та які, на думку апеляційного суду, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

-6-

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння є безпідставними, так як такий огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проходження.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що відповідно до чинного законодавства передбачена можливість проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тому, апеляційний суд вважає, що поліцейськими не порушено будь-яких нормативно-правових актів, які регулюють порядок направлення водіїв на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027953 від 12.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 при його складанні не надавалися пояснення чи зауваження щодо змісту протоколу, як того вимагає ч. 3 ст. 256 КУпАП.

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, значення для встановлення наявності чи відсутності ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має. Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі, а в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 72 від 12.09.2022.

Всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Такі доводи сторони захисту не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведені й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника Продан О. В. зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також направлені на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..

-7-

Слід також зазначити, що судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Продан О. В. задовольнити, поновити захиснику-адвокату Продан О. В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Виногадівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2022.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Продан О. В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2022 щодо ОСОБА_1 ,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя