ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/1091/22Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І.
Провадження № 33/817/153/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Сідорова В.М.,

- прокурора Дедюх Т.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Сідорова В.І. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, із врахуванням положень ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , працюючи на посаді голови Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Борсуківської сільської ради, не повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку колегіальний орган Борсуківську сільську раду чи Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею розпорядження №226-од від 15 грудня 2021 року «Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року», на підставі якого йому особисто нараховано та виплачено премію в сумі 12000.00 гривень до Дня місцевого самоврядування, відповідно до відзначення грамотами Тернопільської обласної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Також, ОСОБА_1 , працюючи на посаді голови Борсуківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, всупереч інтересам держави та Борсуківської сільської ради, в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши та видавши розпорядження №226-од від 15 грудня 2021 року «Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року», на підставі якого йому особисто нараховано та виплачено премію в сумі 12000.00 гривень до Дня місцевого самоврядування, відповідно до відзначення грамотами Тернопільської обласної ради, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Сідоров В.І. подав апеляційну скаргу на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року, за змістом якої вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, які не узгоджуються між собою та є такими, що виключають вину ОСОБА_1 в інкримінованих йому порушеннях.

Стверджує, що суд першої інстанції не виконав вимог ст.280 КУпАП, в зв`язку з чим не повно з`ясував усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_1 є Борсуківським сільським головою, а не головою Борсуківської сільської ради, як про це зазначено у судовому рішенні. Посилаючись на ст.3 Закону України Про запобігання корупції, зазначає, що відсутня така категорія суб`єкта на яких поширюється дія цього закону, як голова сільської ради.

Звертає увагу, що призначення премії та визначення її розміру ОСОБА_1 не вирішувалось останнім, як сільським головою, а було врегульовано п. 7 рішеннями сесії Борсуківської сільської ради № 17 від 10 грудня 2020 року.

Просить врахувати дію Положення про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради, затвердженого рішенням сесії від 18 лютого 2021 року, згідно п.3.1 якого виплата премії сільському голові проводиться згідно розпорядження сільського голови або рішення сесії сільської ради.

Звертає увагу суду, що суд першої інстанції ухвалюючи спірне рішення, не врахував, що диспозиції інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, за своїм змістом є бланкетними, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення їх ознак відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема ст.ст. 1, 28 Закону України Про запобігання корупції, ст. 59-1 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, в яких крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Вказує, що суд не взяв до уваги того факту, що при голосуванні за рішення № 17 від 10 грудня 2020 року, яким визначено умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківська сільської ради, ОСОБА_1 участі не приймав; преміювання здійснювалось у межах видатків на оплату праці; при вирішенні питання про виплату премії в певному місяці видавалось відповідне розпорядження з конкретизацією такої виплати; премії голови сільської ради були на рівні із іншими працівниками і у відсотках, які не перевищували розміри премій більшості працівників сільської ради.

Посилається також на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував, що зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення, адже до матеріалів справи не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що розмір премії ОСОБА_1 . Є необґрунтовано завищеним та таким, що не відповідає Положенню про преміювання.

Вважає, що суд безпідставно критично оцінив та не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного просить скасувати постанову Лановецького районного суду від 27 лютого 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сідорова В.М., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Лановецького районного суду від 27 лютого 2023 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення; думку прокурора, який просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтовуваним; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.

Як слідує з постанови Лановецького районного суду від 27 лютого 2023 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції навів аналіз нормативно-правових актів, якими регламентується порядок оплати праці працівників органів виконавчої влади і, зокрема, рішення Борсуківської сільської ради про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату, розпорядження сільського голови Борсуківської сільської ради № 226-ОД від 15 грудня Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року, а також врахував як доказ відсутність повідомлень в адресу Борсуківської сільської ради та Національного агентства з питань запобігання корупції щодо можливих фактів виникнення конфлікту інтересів від ОСОБА_1 .

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За ч.2 ст.172-7 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у випадку вчинення нею дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до матеріалів провадження, рішенням І сесії VІІІ скликання Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 01 грудня 2020 року № 2 ОСОБА_1 вступив на посаду Борсуківського сільського голови. (а. п. 16)

Рішенням Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 18 лютого 2021 року № 144 затверджено Положення про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради, яким надано право сільському голові у межах затвердженого Борсуківською сільською радою фонду оплати праці працівників сільської ради здійснювати преміювання працівників сільської ради відповідно до їх особистого вкладу в загальні результат роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат.

Вказаним положенням, яке розроблене, в тому числі, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, визначено, що виплата премії сільському голові проводиться згідно розпорядження сільського голови або рішення сесії сільської ради. (а. с. 19-20)

Окрім того, Борсуківською сільською радою 10 грудня 2020 року прийнято рішення № 17 Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради, яким передбачено проводити преміювання сільського голови в розмірі 100% середньомісячної заробітної плати в межах фонду оплати праці.

Вказаним нормативно-правовим актом передбачено надання сільському голові одноразової премії 150% посадового окладу з нагоди Дня місцевого самоврядування в межах фонду оплати праці та наявності економії фонду оплати праці. При цьому, контроль за вказаним рішенням депутатами сільської ради покладено на відділ фінансово-господарського забезпечення виконавчого апарату Борсуківської сільської ради. (а. с. 23)

Як слідує з протоколу першої сесії восьмого скликання Борсуківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 10 грудня 2020 року сільський голова ОСОБА_1 не приймав. участі в голосуванні за вищевказане рішення Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради (а. с.24-29)

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року № 280/97-ВР сільський голова є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату.

Відповідно до п.6 Постанови КМ України від 09.03.2006 року № 268 Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Таким чином, судом встановлено, що рішення про преміювання сільського голови Борсуківської сільської ради, яке діє протягом усього часу його повноважень на посаді сільського голови, прийнято колегіальним органом (сесією сільської ради), за відсутності участі в голосуванні безпосередньо сільського голови ОСОБА_1 , а також за обов`язкового контролю цього питання зі сторони відділу фінансово-господарського забезпечення виконавчого апарату Борсуківської сільської ради.

Тобто, інкриміновані ОСОБА_1 діяння були вчинені ним шляхом здійснення делегованих повноважень, а саме - видання розпорядження про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України Про запобігання корупції, суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП щодо підстав адміністративної відповідальності, у сукупності з приписами Закону України Про запобігання корупції, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах саме реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча й статтею 28 Закону України Про запобігання корупції, про порушення вимог якої ОСОБА_1 зазначено в адмінпротоколі, передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП настає лише за умови неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішення в умовах лише реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання корупції, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року N 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року N 839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів. Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року N 839, наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у ОСОБА_1 як сільського голови реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення про преміювання, суд повинен виходити із встановлених у судовому засіданні в порядку ст.280 КУпАП обставин справи та відповідних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність такої посадової особи і її обов`язки по запобіганню корупції.

Попри встановлений апеляційним судом факт, що ОСОБА_1 , як голова Борсуківської сільської ради, не приймав участі в голосуванні сесії за рішення №17 від 10 грудня 2020 року Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради, апеляційний суд враховує також, що пунктом 8 вказаного рішення контроль за його виконанням сесія сільської ради поклала на відділ фінансово-господарського забезпечення виконавчого апарату Борсуківської сільської ради. (а. с. 23)

Крім цього, рішенням Борсуківської сільської ради № 144 від 18 лютого 2021 року Про затвердження Положення про преміювання працівників апарату Борсуківської сількьої ради контроль за виконанням даного рішення покладено на постійну комісію з питань фінансів, бюджету, планування соціально економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва. (а. с. 19)

Згідно розділу 3 пункту 3.1 Положення про порядок преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради вбачається, що виплата премії сільському голові, секретареві ради, заступникам сільського голови, секретареві виконавчого комітету проводиться згідно розпорядження сільського голови або рішення сільської ради.

Як вбачається з розпорядження сільського голови № 226-ОД від 15 грудня 2021 р. Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року, це рішення ухвалено у відповідності до Постанови КМУ від 09.03.2006 р. №268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури, судів та інших органів (зі змінами), Положення про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради, затвердженого рішенням сесії сільської ради №144 від 18.02.2021 року та розрахунку фонду оплати праці працівників апарату Борсуківської сільської ради поданого головним бухгалтером ОСОБА_2 .

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , який є депутатом Борсуківської сільської ради та членом бюджетного комітету сільської ради, підтвердив, що рішення Борсуківської сільської ради від 10 грудня 2020 року № 17 Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради прийнято на весь час каденції депутатського корпусу та безпосередньо сільського голови, а п.7 цього рішення стосувався щорічної виплати премії до Дня місцевого самоврядування за умови наявності економії фонду оплати праці.

Показання вказаного свідка узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_2 (головного бухгалтера Борсуківської сільської ради), яка в суді першої інстанції засвідчила, що рішення про виплату премії ОСОБА_1 обговорювалось керівниками підрозділів, з урахуванням того чи вистачає в бюджеті сільської ради коштів для виплати премій і під час обговорення було внесено пропозицію здійснити виплату премії до Дня місцевого самоврядування не в розмірі 150 % посадового окладу, а в меншому розмірі, а саме -в розмірі посадового окладу.

Таким чином, вищенаведеними доказами стверджується, що колегіальний орган, керівником якого є ОСОБА_1 , своїм рішенням погодив виплату голові сільської ради, на весь період його каденції, премії з нагоди Дня місцевого самоврядування в межах фонду оплати праці та за наявності економії фонду оплати праці і забезпечував постійний контроль за такими нарахуваннями і виплатами.

Тому висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 самостійно визначив собі одноразову премію у максимальному розмірі є необґрунтованим, оскільки дослідженими судом доказами встановлено, що таке рішення приймалося не одноособово ОСОБА_1 , а бюджетним комітетом сільської ради, в умовах контролю за цим рішенням фінансово-господарського відділу сільської ради і розмір премії визначено не 150 % позасудового окладу, як передбачено рішенням сільської ради № 17 від 10 грудня 2020 року, а в розмірі 100 %, виходячи з фінансового стану органу місцевого самоврядування.

Також, непереконливим є висновок суду першої інстанції, що рішення № 17 від 10 грудня 2020 року Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради не було підставою для видачі розпорядження № 226-од від 15 грудня 2021 року Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року так як воно не зазначено у його вступній частині.

Як зазначено вище, рішення Борсуківської сільської ради № 17 від 10 грудня 2020 року Про умови оплати праці сільського голови та працівників виконавчого апарату Борсуківської сільської ради ухвалено на підставі, в тому числі, Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Тому посилання у розпорядженні № 226-од від 15 грудня 2021 року Про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради за грудень 2021 року на вищевказану Постанову КМ України від 09.03.2006 року № 268 та Положення про преміювання працівників апарату Борсуківської сільської ради, затвердженої рішенням сесії сільської ради № 144 від 18.02.2021 року, а також розрахунок фонду оплати праці, є достатніми умовами для ухвалення рішення про преміювання працівників апарату сільської ради і, в тому числі, сільського голови щорічно, в частині виплати премії до Дня місцевого самоврядування.

Що стосується доводів апелянта про неправильно вказану у протоколах про адміністративне правопорушення та рішенні суду першої інстанції посаду ОСОБА_1 (голова Борсуківської сільської ради замість Борсуківський сільський голова), то, на переконання апеляційного суду, ця обставина, за своїм змістом, є механічною опискою і не впливає на висновки суду щодо наявності чи відсутності у його діях складу інкримінованих правопорушень.

Виходячи з аналізу вищенаведених доказів, апеляційним судом встановлено, що преміювання Борсуківського сільського голови ОСОБА_1 відбувалось на підставі рішення Борсуківської сільської ради, участі в голосуванні за яке ОСОБА_1 не приймав; розпорядження щодо преміювання сільського голови приймалось не окремо, а загальним рішенням щодо преміювання працівників сільської ради; преміювання здійснювалось у межах видатків на оплату праці; при вирішенні питання про виплату премії - видавалось відповідне розпорядження з конкретизацією такої виплати.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, як і б беззаперечно свідчили, що при прийнятті рішення Борсуківським сільським головою ОСОБА_1 про преміювання працівників сільської ради його ймовірний приватний інтерес суперечив його службовим повноваженням і це вплинуло на його об`єктивність та неупередженість при прийнятті такого рішення, а також, що видане ним розпорядження про преміювання було необ`єктивними чи упередженим, або такими, що завдали шкоди інтересам служби та органу місцевого самоврядування, який він очолює.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення, які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Сідорова В.І., задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя