Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/130/23 Головуючий у суді І-ї інстанції СОЛОВЙОВ О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Урсаленка О.М., особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського Ткачова С.О., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 23 грудня 2022 року о 23 год. 05 хв. в смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Незалежності України, 88 ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного спяніння, який зафіксовано приладом Drager Alcotest (1,33 % проміле алкоголю в крові), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 просить у своїй апеляційній скарзі скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що працівники поліції спотворили проведення його огляду на предмет з`ясування питання чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, зазначає, що працівник поліції змусив його чотири рази продути Алкотестер, не змінюючи при цьому мундштук, що привело до завищення показань приладу.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів зазначено, що у нього нестійка хода та млява мова, однак вказане не відповідає дійсності.

Вказує і на те, що його позбавили права керування транспортним засобом строком на один рік, фактично позбавивши права на існування, так як використання автомобіля надає йому можливість заробляти на життя.

При цьому вказує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ознак алкогольного сп`яніння у нього не було виявлено. Посилається і на те, що працівник поліції не провів заходів щодо освідування його у найближчому медичному закладі.

Вказує і на те, що суд першої інстанції при відсутності об`єктивних доказів керування ним транспортним засобом, виніс рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає позицію суду в даному випадку упередженою.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Урсаленка О.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, пояснення особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського ОСОБА_2 щодообставин проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водія ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057215 від 23.12.2022 (а.с.2), відеозаписом з місця події (а.с.8), роздруківкою тесту № 3556 від 23.12.2022, згідно якого результат огляду позитивний 1, 33 % проміле (а.с.1), актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3, 4).

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 23.12.2022 о 23 год. 05 хв. в смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Незалежності України, 88, його було зупинено працівниками поліції під час керування автомобілем. На прохання працівника поліції він надав документи та йому було запропоновано пройти огляд на місці для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера, на що він погодився та пройшов. Не заперечував щодо результатів огляду. Від пропозиції поліцейського поїхати і пройти огляд у закладі охорони здоров`я, він відмовився. Працівники поліції склали стосовно нього протокол та вручили йому копію.

Допитаний в апеляційному суді за клопотанням сторони захисту особа, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 пояснив, що в комендантську годину, відповідно п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», ним було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . З автомобіля було чутно запах алкоголю, у зв`язку з чим він запитав водія чи вживав останній алкогольні напої та запропонував водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов. Драгер показав, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак який результат він вже не пам`ятає. Було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте водій відмовився. На запитання захисту пояснив, що Інструкція не передбачає міняти мундштук одній й тій же особі, яка декілька раз неналежно в нього видихає повітря, пояснив, що водій самостійно розпечатав герметично запакований мундштук. Окрім, запаху алкоголю, ним було виявлено ще такі ознаки алкогольного сп`яніння, як млява мова та нестійка хода. Водій після того, як пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, був відсторонений від керування транспортним засобом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 057215 від 23.12.2022,складеного стосовно ОСОБА_1 , 23 грудня 2022 року о 23 год. 05 хв. в смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Незалежності України, 88 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан сп`яніння визначений зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер 6810», у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 1,33 % проміле алкоголю в крові.

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженими апеляційним судом результатами проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест № 3556 від 23.12.2022), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, показники Alkotest 6810 становили 1,33‰ (а.с.1), акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 , про те, що він з результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння згоден (а.с.5).

Також, з долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного спяніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, факт зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , за його згодою проходження ним огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та його результати, які згідно даних приладу становили 1,33‰. При цьому, незгоди саме з результатами тесту ОСОБА_1 не висловлював, підписав тест та на огляді в медичному закладі, після розяснень працівником поліції процедури огляду в медичному закладі, не наполягав, з результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був згоден.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозвязку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки місцевого суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, поліцейські достатньо повно зафіксували події спілкування з водієм ОСОБА_1 з моменту їх підходу до автомобіля CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_2 , до закінчення процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу алкотестеру Drager 6810, який протягом всього відеозапису не заперечував факту керування ним транспортним засобом та не оспорював дій поліцейських з приводу запропонованого йому поліцейським огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоровя. З результатами огляду на стан алкогольного спяніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу погодився.

Більше того, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням саме ОСОБА_1 , після чого останній у їх присутності пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатами якого погодився.

Не заслуговують на увагу й аргументи апелянта про те, щопрацівник поліції змусив його чотири рази продути Алкотестер, не змінюючи при цьому мундштук, що привело до завищення показань приладу.

Як вбачається з відеозапису події від 23.12.2023 водію ОСОБА_1 було надано мундштук, який був запечатаний герметично у пакеті, та який він особисто розірвав діставши звідти мундштук для Драгера. Перед проходженням огляду за допомогою алкотерстера, поліцейським було роз`яснено водієві ОСОБА_1 , про необхідність набрати повітря в легені та продути в мунштук приладу до його клацання. Однак, водій ОСОБА_1 спочатку лише імітує продуття в мунштук приладу «Драгер», оскільки алкотестер фіксує недостатньо повітря для отримання результатів. У зв`язку з чим, працівник поліції повторно роз`яснив водієві порядок продуття алкотестеру та попередив, що у випадку неналежного продуття приладу Драгер, означене буде розцінено, як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. У подальшому водій ОСОБА_1 продув алкотестер, який показав показник 1,33%, з результатами якого водій погодився на місці його зупинки.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про позбавлення можливості заробляти на життя через позбавлення права керування транспортним засобом є безпідставними.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Тому, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі про адміністративне правопорушення, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан спяніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.