ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2355/23

Номер провадження 3/495/1126/2023

06 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

За правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 року головуючим суддею по справі призначено суддю Анісімову Н.Д.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 812245 від 25.02.2023 року вбачається, що 25 лютого 2023 року близько о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини матері ОСОБА_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 . Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 пояснив суду, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 пояснив, що у той же час з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 25 лютого 2023 року близько о 22 год. 00 хв., тобто у день вчинення інкримінованого правопорушення, він приїхав додому з роботи, у нього в квартирі вже знаходилась його матір, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, жодного контакту у той ввечері з ОСОБА_2 не здійснював, тим більше не погрожував їй фізичною розправою та не виражався в її бік нецензурною лайкою. ОСОБА_1 вважав, що не вчинив жодного правопорушення.

У судове засідання також з`явилася потерпіла ОСОБА_2 . Будучи повідомленою про її права та обов`язки, ОСОБА_2 пояснила суду, що вона дійсно є матір`ю ОСОБА_1 , підтвердила, що у неї з сином ОСОБА_1 виникають конфлікти. 25 лютого 2023 року вона повернулась до додому від чоловіка, який проходить службу в м. Мукачево. Дійсно вживала спиртні напої разом зі співмешканкою сина. На запитання суду ОСОБА_2 підтвердила, що ввечері повернувся додому її син ОСОБА_1 , та почав виражатися нецензурною лайкою та вигнав її із власної квартири, після чого приблизно 22.30 год. вона пішла на вулицю та сиділа на лавці. Вона зателефонувала та викликала працівників поліції, бо злякалася повертатися додому, які у подальшому склали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . На запитання суду ОСОБА_2 пояснила, що її син не впускав до квартири, а також просила суд врахувати те, що ОСОБА_1 вчиняв на неї психологічний тиск.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, та пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 812245 від 07.03.2023 року, рапортом, заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 від 23.03.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 від 25.02.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру в стані алкогольного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження. Підстав сумніватись у правдивості пояснень ОСОБА_1 щодо станку сп`яніння у суду немає, оскільки належних, достатніх та допустимих доказів протилежного матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 173-2, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Н.Д.Анісімова