Номер провадження: 33/813/437/23
Номер справи місцевого суду: 522/1808/23
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

за участі:

адвоката Філіппової Т.А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. на користь держави України, та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. користь держави України,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2023 року о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом із напівпричепом «Volvo Krone FH440 SDP 2», н/з НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , по автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 147 км., у Миколаївській області, Миколаївського району, не маючи права керування вище зазначеним транспортним засобом, а саме без відповідної категорії СЕ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

У судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Філліппова Т.А. пояснила про те, що указаний правопорушник визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, а не за ч.5 ст.126 КУпАП, так як відсутні докази повторності у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та просила закрити вище указану адміністративну справу у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, або у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, так як у нього на утриманні знаходиться 5 неповнолітніх дітей.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. на користь держави України, та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. користь держави України.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1)суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи, оскільки є всі об`єктивні дані, які дозволяють застосувати ст. 22 КУпАП;

2) при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції неправильно застосовано норму положення статті 35 КУпАП та зазначено як обтяжуючу обставину повторність.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№140795 від 14.01.2023 року,

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Одеській області Савчука А.В. від 16.01.2023 року, згідно із якої ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ЕАР №6271844 від 10.12.2022 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.,

- відеозаписами, долученими до матеріалів адміністративної справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не застосовано положення ст. 22 КУпАП, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Також стаття 22 КУпАП має примітку, згідно із якою положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому не вбачається можливим застосувати положення статті 22 КУпАП.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Однак апеляційний суд вважає за необхідне погодитись із доводами представника апелянта щодо помилкового зазначення обтяжуючою обставиною повторність з огляду на таке.

Апеляційний суд зауважує, що вчинення правопорушення особою повторно визнається судом обставиною, що обтяжує покарання, у тому разі, коли така кваліфікуюча ознака як повторність не передбачена законодавцем у диспозиції статті й відсутня у юридичному формулюванні обвинувачення. У такому разі повторність береться до уваги судом на загальних підставах, як обставина, що обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, повторність виступає кваліфікуючої ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини постанови посилання на повторність як обставину, яка обтяжує відповідальність правопорушника.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року по суті, однак оскаржувана постанова підлягає зміні в частині мотивування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на повторність як обставину, яка обтяжує відповідальність правопорушника.

В іншій частині постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік