П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., з секретарем Підмазко Ю.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 427579 від 27.05.2023 року, який надійшов з УПП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД № 427579 від 27.05.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, який надійшов з УПП в Одеській області, ОСОБА_1 о 08 годині 25 хвилин, 27.05.2023 року, в м. Одесі, керуючи автомобілем «Audi» д.н. НОМЕР_2 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Кострова, кут вулиці Кордонна, рухався по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автомобілю «Nissan Sunny» д.н. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, чим ОСОБА_1 порушив п.2.3 (Б) та п. 16.11, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, представник ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 427579 від 27.05.2023 року, суддя вважає, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП, регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 2.3 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 16.11 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно ст. 124 КпАП України, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При вивчені судом вищезазначених матеріалів про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що Водій ОСОБА_1 27 травня 2023 року приблизно о 8 год. 25 хв., рухаючись на транспортному засобі «AUDI A5», д.р.н. НОМЕР_2 по вул. 7-а Степова в напрямку перехрещення з вул. Кордонна, наблизився до перехрещення нерівнозначних доріг вул. Кострова кут вул. Кордонна. ОСОБА_1 , маючи намір здійснити на вказаному перехрещені доріг маневр - поворот праворуч на вул. Кордону, здійснити в подальшому рух в напрямку вул. Спартаківська та перебуваючи на другорядній дорозі, впевнився у відсутності транспортних засобів з лівої сторони по відношенню до нього на головній дорозі, та з правої сторони про наявність маршрутного таксі (автобусу), що рухався прямолінійно з невеликою швидкістю без зовнішніх ознак зміни напрямку руху розпочав рух.

При виїзді на перехрещення вищевказаних доріг на повороті праворуч транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 перебуваючи в процесі маневру в межах допустимої смуги для руху, одразу ж, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, який на вказаній ділянці дороги визначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 (пішохідний перехід).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 візуально спостерігаючи наявність пішохода поруч з пішохідним переходом, зупинив (до повної зупинки) звій транспортний засіб з метою надання переваги пішоходу для здійснення перетину дорожнього полотна на вказаній ділянці дороги.

Судом встановлено, що між тим через декілька секунд після зупинки транспортного засобу «AUDI A5», д.р.н. НОМЕР_4 на перехрещені вищевказаних доріг перед пішохідним переходом на зустрічну смугу руху виїхав транспортний засіб «Nissan Sunny», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який на великій швидкості, без застосування гальмування, в тому числі екстреного гальмування, маневрував по зустрічній смузі для руху, в умовах мокрої дороги, не надаючи переваги пішоходу для переміщення через дорогу по пішохідному переході допустив зіткнення з транспортним засобом «AUDI A5», д.р.н. НОМЕР_2 , який в той час перебував у не статичному положенні.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 в даній дорожній обстановц,і не допустив порушення п. 2.3 (Б) Правил дорожнього руху, оскільки був уважним, стежив за дорожньою обстановкою (відсутність транспортних засобів, яким би ОСОБА_3 створював перешкоди для руху, наявність пішохідного переходу та пішохода), відповідно реагував на ї зміну (наявність пішохода та зупинення транспортного засобі), не відволікався від керування цим засобом у дорозі; не допустив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу ОСОБА_1 , що рухався по другорядній дорозі, упевнився, що відсутні транспортні засоби, яким би водій своїми діями створив перешкоду для руху.

При цьому необхідно вказати про те, що відповідно до п. 16.11. Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Аналізуючи зміст вказаної норми правил очевидний є те, що водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

При цьому вказане правило має застосовуватися тоді, коли транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі не нехтують правилами дорожнього руху, або ж нехтують, але водій, що рухається по другорядній дорозі має змогу вчасно визначити це та запобігти зіткненню.

Отже, застосування п. 2.3 (Б) та п. 16.11. Правил дорожнього руху та ставлячи їх порушення в провину ОСОБА_1 було б можливим виключно при відсутності порушень правил дорожнього руху іншими учасниками руху, зокрема водієм транспортного засобу «Nissan Sunny», д.р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 27 травня 2023 року приблизно о 8 год. 25 хв., рухаючись на транспортному засобі «Nissan Sunny», д.р.н. НОМЕР_3 по вул. Кордонна в напрямку Іванівського шляхопроводу, наближаючись до перехрещення нерівнозначних доріг вул. Кострова, кут вул. Кордонна здійснив маневр - обгін транспортного засобу, що рухався по переду шляхом випередження одного транспортного засобу з виїздом на смугу зустрічного руху.

Судом встановлено, що вказані дії водія ОСОБА_2 були вчинені з порушенням приписів п. 2.3Б, 14.2В, 14.6А, 14.6В, 18.1. Правил дорожного руху.

Так, відповідно до п. 2.3Б Правил дорожнього руху водій ОСОБА_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою (наявність пішохідного переходу, наявність пішохода, наявність транспортного засобу, що перебуває в статичному стані на зустрічній смузі для руху пропускаючи пішохода), відповідно не реагував на її зміну (не зменшив швидкість руху, не припинив маневр обгону, не застосував екстрене гальмування).

В порушення п. 14.2 (В) Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

В порушення п. 14.6 (А) Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 здійснив обгін на перехресті доріг Кордонна та Кострова у м. Одесі.

В порушення п. 14.6 (В) Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

В порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 , здійснюючи обгін ближче ніж за 50 м перед нерегульованим пшохідним переходом, що знаходиться на перехресті доріг Кордонна та Кострова у м. Одесі на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим створи останньому перешкоду для руху та небезпеку для життя і здоров?я.

Таким чином, судом встановлено, що в сукупності наявних порушень у діях водія ОСОБА_2 вбачається причино наслідковий зв?язок між протиправними діями водія та настанням відповідної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що спричинило пошкодження транспортних засобів, інспектором управління патрульної поліції не встановлено, та спростовується як матеріалами справи так і письмовими та наданими у судовому засіданні поясненнями особи відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суддя не стягує судовий збір, з останнього, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст.ст. 9-11, 122-4, 124, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Бобуйок