Справа №185/6678/22
Провадження №3/0198/2/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В., секретаря Літвіченко В.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рід діяльності адвокат,

за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2022 року, приблизно о 15:05 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Дніпровській, 135 в м. Павлоград Дніпропетровської області (в приміщенні Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області), виражався нецензурною лайкою на адресу громадянина ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_2 працює суддею Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пояснив наступне:

-Справді в цей час перебував у згаданому місці, куди прибув у якості представника однієї із сторін для участі в судовому засіданні по справі;

-Головуючим у цій справі є суддя Гаврилов В.А.;

-Суддя Гаврилов В.А. ухиляється від розгляду справи;

-Прочекавши в коридорі суду декілька годин (таке по цій справі було не в перше) і зустрівши ОСОБА_2 висловив останньому своє невдоволення організацією розгляду справи та вимагав проведення судового засідання;

-Факт вираження на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою заперечив.

Крім цього, ОСОБА_1 звернувася до суду із письмовим клопотанням про закриття справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення (а.с. 214-217).

Доводи заяви:

-Порушується його право на захист, оскільки до цього часу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не вручено копію протоколу про адмінправопорушення, він позбавлений можливості порівняти оригінал та копію постанови;

-Вказує, що бесіда з ОСОБА_2 відбулася не приблизно о 15:05 год., як вказано в протоколі, а значно пізніше після 16 год.;

-Ставить під сумнів правдивість показів свідка ОСОБА_3 , мотивуючи це тим, що про цього свідка було заявлено лише через півроку після події, а сам свідок перебуває у службовій залежності від ОСОБА_2 ;

-В протоколі про адмінправопорушення відсутні підписи свідків, відсутня адреса потерпілого;

-Ним ( ОСОБА_1 ) не отримано відповідь на його письмове звернення з приводу «зривів» суддею Гавриловим В.А. судових засідань та «провокацій» з боку ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 , як судді Павлоградського міськрайсуду відомо, що в будівлі суду встановлені відеокамери, які повинні були фіксувати події, що відбувались, однак ОСОБА_2 не виявив ініціативи до долучення записів з камер до матеріалів справи. На думку автора заяви, це підтверджує його невинуватість;

-Висловлює сумнів у правдивості пояснень свідка ОСОБА_4 та припущення, що такої особи взагалі не існує. Ці сумніви обгрунтовано тим, що особа жодного разу не з`явилася на виклики суду;

-Висловлює сумнів у правдивості пояснень свідка ОСОБА_5 . Дане обгрунтовує тим, що свідок перебувала в залежності від ОСОБА_2 (як судді), оскільки той (як слідчий суддя) розглядав клопотання сторони обвинувачення щодо її родича.

Не зважаючи на невизнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає її доведеною сукупністю досліджених судом доказів (на переконання суду вони є достатніми), а саме:

-Поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив суду, що працюючи суддею Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області, 16.08.2022 року, приблизно о 15 год. він перебував на робочому місці, пройшовши до залу судових засідань з іншими особами для оголошення судового рішення, за ним зайшов і ОСОБА_1 (по даній справі участі не приймав). В залі судового засідання та коридорі будівлі суду ОСОБА_1 висловлював на його адресу образливі, у тому числі нецензурні вислови;

-Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вона частково підтверджується і його поясненнями в судовому засіданні підтвердив факт перебування у вказаний в протоколі час в будівлі згаданого суду; підтвердив факт спілкування з потерпілим у цей час; підтвердив факт наявності конфліктної ситуації з потерпілим, зокрема, в судовому засіданні висловив ряд претензій щодо роботи ОСОБА_2 (як судді); підтвердив факт спроби примусити суддю Гаврилова В.А. вчинити певні дії (проводити засідання); в справі наявна надіслана ОСОБА_1 копія заяви (а.с. 84-85) адресована судді Гаврилову В.А. у якій ОСОБА_1 висловлює своє невдоволення роботою судді Гаврилова В.А. (декілька цитат із заяви: «вимагаю усунути брехливі відомості, зазначені у Вашій ухвалі», «Ви, як завжди, ігноруючи вимоги ЦПК»), не вдаючись в етичну сторону питання, суд приходить до переконання, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у конфлікті між собою;

-Поясненнями (в судовому засіданні) свідка ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що справді ОСОБА_1 у її присутності та в присутності інших осіб словесно ображав ОСОБА_2 (останній був у суддівській мантії), у тому числі висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою;

-Поясненнями (в судовому засіданні) свідка ОСОБА_3 , який працює в Павлоградському міськрайсуді Дніпропетровської області секретарем судового засідання про те, що в один із днів серпня 2022 року був очевидцем того, як адвокат Маньковський В.П. в коридорі суду словесно ображав суддю Гаврилова В.А. Разом з цим, цей свідок не чув, щоб адвокат вживав нецензурні вислови, однак цей свідок чув лише те, що відбувалося в коридорі і не був очевидцем подій в залі судових засідань;

-Поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 6), згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності 16.08.2022 року в приміщенні суду ображала та висловлювалася нецензурною лайкою на адресу судді.

З метою забезпечення права ОСОБА_1 на захист судом було задоволено його клопотання (а.с. 109) про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (згідно протоколу про адмінправопорушення очевидці події) та ОСОБА_6 (співробітника поліції, який склав протокол).

Судом було вжито усіх можливих заходів для забезпечення явки вказаних осіб в судове засідання (неодноразові перерви в судовому засіданні, численні виклики), однак це не дало результату. Вдалося лише провести допит свідка ОСОБА_5 та й то без присутності ОСОБА_1 (того разу він не з`явився в судове засідання).

Щодо доводів ОСОБА_1 наведених у його заяві:

-Суд не приймає до уваги доводи, що ОСОБА_1 не ознайомлено з обставинами, які ставляться йому у вину, оскільки на початку судового розгляду справи 08.11.2022 року на його офіційну (робочу-адвокатську) електронну пошту суд направив йому відскановану копію справи, в одному із засідань ОСОБА_1 усно повідомив суду, що ознайомився з надісланими документами, підтверджує це і в своїй заяві (а.с. 214-217). Крім цього, з урахуванням тривалості розгляду справи судом (майже 6 місяців) у ОСОБА_1 було достатньо часу для звернення до суду з приводу ознайомлення зі справою, проте таких заяв не надійшло. За таких обставин, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що до його відома не доведено суть інкримінованого правопорушення;

-Щодо доводу про неможливість порівняння оригіналу та копії протоколу про адміністративне правопорушення, то дане твердження суд розцінює як припущення у вчиненні кримінально караного діяння (фальсифікації доказів), а отже з цього приводу належить звертатися до правоохоронних органів. Проте, ОСОБА_1 не надав суду підтвердження факту такого звернення. Більше того, винесення даної постанови не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися із такою заявою в майбутньому;

-Щодо можливих неточностей у часі події, то, на переконання суду, навіть можлива різниця у часі (приблизно, година) суттєво не впливає на суть та доведеність факту правопорушення. Для суду є очевидним (сторони це підтвердили в судовому засіданні), що співробітник поліції, який складав протокол не був очевидцем події і протокол він склав на підставі інформації, яку йому повідомили учасники та свідки події. Отже, навіть дана помилка (якщо її й було допущено) не має суттєвого значення для рішення по справі;

-Щодо доводів ОСОБА_1 щодо необхідності критично оцінювати пояснення свідка ОСОБА_3 , то суд частково погоджується із ними, оскільки як встановлено судом, даний свідок дійсно перебуває у фактичному (хоч і не формальному) підпорядкуванні ОСОБА_2 (закріплений за ним як секретар судового засідання). Разом з цим, суд вважає його пояснення такими, що відповідають дійсності, оскільки вони підтверджуються іншими доказами по справі, а найголовніше, що маючи усі можливості (за наявності до цього бажання) міг прямо повідомити суду, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою (тобто свідомо, умисно ввести суд в оману, при цьому безкарано, оскільки про справах про адмінправопорушення навіть кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве свідчення не передбачено), натомість відверто підтвердив лише факт образ з боку ОСОБА_1 по відношенні до ОСОБА_2 , а факт нецензурних висловів (у його присутності) не підтвердив. Стосовно того, що даний свідок був заявлений лише через тривалий час після події, то це не заборонено, ряд перших засідань по справі не відбулося, дане могло перешкодити заявленню цього свідка раніше. Щодо доводів заяви ОСОБА_1 про задіяння ОСОБА_2 свідка ОСОБА_3 до своїх особистих справ, то дане не є предметом розгляду в цій справі і можливо може бути предметом розгляду в порядку дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_2 (як судді);

-Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків дане є порушенням з боку посадової особи, яка склала протокол. Проте, дане порушення не впливає на доказове та процесуальне значення цього документу, оскільки у вказаних в протоколі свідків того ж дня було відібрано письмові пояснення (а.с. 6-7) (їх вони підписали), зміст пояснень свідків збігається з вказаним у протоколі. Щодо не зазначення в протоколі домашньої адреси потерпілого, суд відхиляє цей довод, оскільки зайвий раз афішувати домашню адресу судді (тим більше, в умовах воєнного стану) є невірним. В наявних у справі документах є достатньо інформації щоб встановити особу потерпілого, надіслати йому повідомлення (за місцем роботи), тощо;

-Щодо доводу про те, що ОСОБА_1 не надано відповідь на його письмове звернення з приводу «зривів» суддею Гавриловим В.А. судових засідань та «провокацій» з боку ОСОБА_2 , то дане не є предметом розгляду по цій справі. За наявності до цього підстав, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися у відповідні дисциплінарні органи з цього питання;

-Щодо недолучення до матеріалів справи записів з камер відеоспостереження дані записи усе одно не мали б доказового значення, оскільки камери встановлені в будівлі суду здійснюють лише відеозапис, а звук не фіксують. Дане підтверджується відповіддю суду (а.с. 213). Тобто, камери відеоспостереження не могли зафіксувати висловлювався ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чи ні;

-Щодо сумніву в існуванні такої особи як ОСОБА_4 , то в даному випадку мова йде про можливу фальсифікацію документів (кримінальне правопорушення) співробітниками поліції, якщо громадянин ОСОБА_1 вважає цей сумнів обгрунтованим, то він вправі звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів. На переконання суду, лише те, що особа не з`явилася на судові виклики не дає підстави ставити під сумнів правдивість її пояснень (особливо враховуючи що вони підтверджуються іншими доказами) та її існування;

-На переконання суду, доводи про упередженість свідка ОСОБА_5 , її залежність від потерпілого (як судді) не відповідають дійсності, оскільки: - в судовому засіданні справді було з`ясовано, що ОСОБА_2 розглядав справу щодо її родича; - однак це було давно і в минулому; - те, що свідок багато разів ігнорувала виклики до суду вказує на відсутність у неї зацікавленості в «догоджанні» потерпілому.

Теоретичне обгрунтування:

Нецензурна лайка - це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижуює рівень людського спілкування та завдає моральної шкоди духовному стану суспільства, ображає людську гідність (навчальний посібник "Адміністративно-юрисдикційна діяльність міліції громадської безпеки").

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, які є достатніми, допустимими та належними.

Разом з цим, на даний час вже збіг строк накладення адміністративного стягнення встановлений ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п.7, 283, 284 ч.1 п.3, 284 ч.2 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.173 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію постанови надіслати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілому.

Суддя: М. В. Білинський