Справа № 136/37/23
провадження №3/136/18/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росоша Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, такого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2022 о 02:40 год, на автодорозі Р17 сполученням м. Липовець с. Росоша біля с. Вікентіївка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMWХ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу керувати транспортним засобом, не впорався з керуванням, допустив з`їзд в кювет, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Водій порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 08.01.2023 о 02:40 год., на автодорозі Р17 сполученням м. Липовець с. Росоша біля с. Вікентіївка, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився в КП "Іллінецька міська лікарня" за допомогою приладу Drager, проба позитивна 1,07 ‰, висновок №4 від 08.01.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя приходить до висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також присвоєння Єдиного унікального номеру судової справи №136/37/23 (провадження №3/136/18/23).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що дійсно 08.01.2023, близько 02.00 години ночі, після святкування Різдва, він їхав від тещі з с. Скитка додому в напрямку с.Росоша, на належному йому автомобілі BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 . Із собою він взяв товариша ОСОБА_2 в якості тверезого водія, тому що знав, що буде вживати алкоголь. В гостях він випив 200-300 г горілки. По дорозі назад він перебував на передньому пасажирському сидінні, а його товариш керував автомобілем. В районі с.Вікентіївка ОСОБА_2 втратив керування, оскільки була ожеледиця, автомобіль занесло, він з`їхав в кювет, в кущі, в результаті чого відбулось зіткненням з деревом. З якою швидкістю їхали, та як конкретно сталося ДТП - не пам`ятає. Після ДТП він почав кричати на ОСОБА_2 , погрожувати йому за те, що той пошкодив йому машину. Після чого ОСОБА_2 злякався і втік, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. В подальшому приїхали працівники поліції, почали пред`являти претензії, що він п`яний керував автомобілем. Він не заперечував, що вживав алкоголь, а щодо того хто був за кермом його не запитували. Внаслідок ДТП він отримав незначні тілесні ушкодження у вигляді забою лівої кінцівки та розсічення правої брови. В подальшому він був доставлений в лікарню у м. Іллінці, де його оглянули на стан алкогольного сп`яніння та надали першу медичну допомогу. У лікарні на нього були складені матеріали про адміністративні правопорушення, які він підписав не ознайомившись з їх змістом, не читаючи.

Така позиція обвинуваченого розцінюється судом як обрана лінія захисту з метою введення суду в оману для уникнення покарання за вчинені адміністративні правопорушення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 дав покази аналогічні з поясненнями ОСОБА_1 .

Покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з іншими матеріалами справи та в повному обсязі спростовуються ними. Тому суд вважає такі покази недостовірними та не може визнати їх в якості належного та допустимого доказу. Тому не бере їх до уваги. В той же час, вина ОСОБА_1 в повній мірі доведена зібраними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даних правопорушень доведена наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серія ААБ №024719 від 08.01.2023 та ААБ №024739 від 08.01.2023;

- висновком КНП «Іллінецька міська лікарня» від 08.01.2023, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом співробітника поліції від 08.01.2023, де вказано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, та не впоравшись з керуванням порушив ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП;

- схемою з місця ДТП від 08.01.2023 з описом взаємного розміщенням транспортного засобу відносно проїжджої частини, дорожніх умов та пошкоджень автомобіля;

- світлинами з місця ДТП, де зафіксовано транспортний засіб та наявні на ньому ушкодження;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, де було зафіксовано, що по приїзду працівників поліції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував належним йому автомобілем BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав з м. Липовець в с. Росоша, не впорався з керуванням на слизькій дорозі, з`їхав у кювет, в кущі і зіткнувся з деревом, пошкодив авто. При цьому однозначно на запитання поліцейського відповів, що в авто перебував сам. Працівники поліції вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, нестійка хода, невиразна мова, що є очевидним при перегляді відео. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово пропонував працівникам поліції якимось способом владнати виниклу ситуацію. Потім, ОСОБА_1 був доставлений в медичний заклад, а саме Іллінецьку міську лікарню, де зафіксований процес огляду його на стан алкогольного сп`яніння. У нього відібрали аналізи, потім ОСОБА_1 продув Драгер, який показав вміст алкоголю у видихуваному ним повітрі 1,07 проміле. При огляді його в медичному закладі неодноразово підтверджував, що саме він керував транспортним засобом та потрапив в ДТП. Підтвердив факт вживання алкоголю. Слід звернути увагу на те, що протягом усього тривалого часу спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками поліції, а потім з лікарями, він жодного разу не згадав, що разом з ним у автомобілі ще хтось перебував. При цьому на запитання поліцейського однозначно відповів, що в авто перебував сам.

- письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 , наданими при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення, в яких він вказав, що дійсно вживав алкоголь, після чого керував належним йому автомобілем, та не впоравшись з керуванням на слизькій дорозі потрапив у ДТП. Перебування у стані алкогольного сп`яніння жодним чином не вплинуло на манеру його водіння.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт вчинення ДТП та керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що є порушеннями п.п. 2.9 "а" та 12.1 ПДР України, а як наслідок утворює склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Оскільки відповідальність, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП є більш суворою, ніж за ст. 124 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушникові, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобам,

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 2324, 27, 3335, 36, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення за номерами №136/37/23 (провадження №3/136/18/23) та №136/61/23 (провадження №3/136/26/23) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №136/37/23 (провадження №3/136/18/23)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 03.04.2023.

Суддя О.Д. Іванець