Справа № 603/142/23
Провадження № 3/603/69/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2023 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, продавець магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16.03.2023 року продавець ОСОБА_1 в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , порушила встановлений законом порядок проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі, а саме: не провела розрахункову операцію на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; не видала особі, яка придбала товар в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та зразка (касовий чек).

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року із змінами і доповненнями, чим здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнала повністю та підтвердила факт того, що дійсно 16.03.2023 року реалізуючи покупцю товар помилково не провела розрахункову операцію на повну суму через реєстратор розрахункових операцій із-за напливу покупців, у вчиненому розкаялася, просить суд суворо її не карати.

Аналізуючи пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, можна дійти висновку, що вона вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП визнає повністю, у вчиненому розкаюється.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, її вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі №163/0704 про адміністративне правопорушення від 16.03.2023 року, складеного посадовою особою ПДІ за фактом проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ;

-Актом перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв від 16.03.2023 року, згідно якого перевірку господарської діяльності магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , проведено в присутності продавця ОСОБА_1 , під час якої встановлено, що розрахункову операцію на повну суму покупки не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; не видано особі, яка придбала товар, в обов`язковому порядку, розрахунковий документ встановленої форми та зразка на повну суму проведеної операції (а.с.3, 4).

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до інших законодавчих актів, які містять ряд статей та визначають правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для викон6ання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винної, а також враховуючи як пом`якшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до продавця ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у відповідності до санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 1 ст. 1551, 280, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян