П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Військової частини НОМЕР_1 за протоколом про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП Т0950 №339-2022 від 28.11.2022 року вбачається, що 28.11.2022 року о 18 год. 10 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , виконував військові службові обовязки в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2022 року матеріали справи за протоколом про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,- повернуто до Військової частини НОМЕР_3 , для доопрацювання та належного оформлення.

Повторно справа до суду надійшла 24.02.2023 року.

Так, згідно протоколу про адміністравтине правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП Т0950 №339-2022 від 28.11.2022 року вбачається, що 28.11.2022 року о 18 год. 10 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , виконував військові службові обов`язки з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів та мови, запах алкоголя з рота, неадекватна поведінка та покази ручного алкотесткера, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення зазначає, що не вважає себе п`яним.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився повторно, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Згідно наявної в матеріалах справи, він просить проводити розгляд справи за його відсутності, підтримує надані ним пояснення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку:

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння .

Ч.2 ст. 172-20 передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за дії, відповідальність настає за передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вбачається, що 28.11.2022 року о 18 год. 10 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 1 взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , виконував військові службові обов`язки з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів та мови, запах алкоголя з рота, неадекватна поведінка та покази ручного алкотесткера, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно рапорту командира ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 29.11.2022, ОСОБА_1 , відмовився від медичного опосвідчення.

Згідно наявних у матеріалах справи пояснюючих ОСОБА_3 (молодший сержант, водій-стрілець 2 відділення 2 взводу 3 роти охорони 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (солдат, стрілець ІНФОРМАЦІЯ_3 в/ч НОМЕР_1 ) дійсним підтверджують, що за явними ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці - кулеметник 1 відділення 1 взводу 1 роти охорони 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 28 листопада 2022 року о 18:00 перебував у стані алкогольного сп`яніння у розташуванні роти. Від офіційного опосвідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надані до суду матеріали не містять достатніх та належних доказів відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто відсутні докази на підтвердження об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, що не відповідає принципу законності та суперечить вимогам статей 7, 9 КУпАП

Військовослужбовець ОСОБА_1 , протокол підписав, проте надав письмові пояснення, що не вважає себе п`яним. Жодних пояснень з приводу відмови останнього від проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння протокол не містить.

Окрім того, слід зазначити, що матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, посилання на який містяться в протоколі. Пояснення двох свідків, що містяться в матеріалах справи також не містять відомостей про проходження військовослужбовцем огляду за допомогою ручного алкотестеру.

Окрім того, до матеріалів справи не долучено відеозапису щодо фіксації відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 7 розділу ІІ Інструкції №329 зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

У пункті 2 розділу VІІІ Інструкції №515 Про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року №515 у редакції наказу Міністерства України від 21 травня 2020 року №164), також визначений порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення та протоколів про адміністративне затримання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 року, який набрав чинності 27.01.2023 року , КУпАП було доповнено ст. 266-1, якою визначено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 266-1 КУпАП, військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч.2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до ч.4,ч.5 ст. 266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Відповідно до ч.6 ст. 266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.7 ст. 266-1 КУпАП, порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції №515 визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння.

За наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 16), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності посадової особи Служби правопорядку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках.

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), якій надано право складати протоколи, у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови затриманої особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 КУпАП, від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів ручного алкотестеру. Однак відомостей про спеціальний пристрій, а також щодо інформація за результатами проходження огляду матеріали справи не містять. Так, само відсутні відомості щодо незгоди останнього із результатами проходження огляду проведеного уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Натомість протокол про адміністративне правопорушення містить відомості також про ознаки алкольного сп`яніння, що були виявлені в ОСОБА_1 , а також пояснення двох свідків про виявлені у військовослужбовця ознаки сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , було запропоновано, чи було проведено його огляд уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні), та що із таким він не погодився, або від такого відмовився.

Слід вказати на те, що доказів направлення, доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду матеріали справи не містять.

При цьому слід вказати на те, що зі змісту пояснювальних свідків, вказаного, що «від офіційного опосвідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився». Проте, із наведеного не зрозуміло від якого саме «офіційного» опосвідчення відмовився ОСОБА_1 . Поряд з цим в протоколі вказується інша диспозиція статті, а саме «зазначено, що ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів ручного алкотестеру», а не про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року зазначив,що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного,повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок суттєвих порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів, судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 247,283, 284 КУпАП, суддя-

постановив :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош