Справа № 585/410/23
Номер провадження 3-зв/585/2/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О.Шульга, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву ОСОБА_1 про відвід судді В.І. Євтюшенковій, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Головуючим суддею, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, від 31.01.2023 року, визначено суддю В.І. Євтюшенкову.

14 березня 2023 року в судовому засіданні, під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 звернувся з усною заявою про відвід судді Євтюшенковій В.І. В обґрунтування заявленого відводу судді зазначив, що не довіряє судді, оскільки суддя не пред`явила документального підтвердження своєї правосуб`єктності.

При розгляді заяви про відвід судді Висоцький П.М. повідомив що заявив відвід судді з тих підстав що коли суддя у нього запитала чи він ОСОБА_1 він відповів що він людина і попрохав суддю підтвердити свою правосуб`єктність, але вона йому нічого не пред`явила. Він вважає, що якщо у нього вимагають документи для перевірки то і він має право вимагати документи, тим більше у службових осіб.

Суддя Євтюшенкова В.І. повідомлена про час та місце розгляду заяви по відвід, свою позицію щодо вирішуваної заяви не повідомила.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, і відповідно, не передбачають порядкурозгляду заяви про відвід, однак ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року передбачено, що кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Як неодноразово наголошував ЄСПЛ, «Кодекс України про адміністративні правопорушення» має карний кримінально-правовий характер, про що визнав Уряд» (п. 21 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України», заява № 7460/03), а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК, якими визначені підстави для відводу (самовідводу) та порядок його розгляду.

У зв`язку з вказаним, для забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, має бути застосований принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права.

Відповідно п.4) ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які виключають сумнів у його неупередженості.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя в мантії та з нагрудним знаком.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судді, голови судів та їх заступники, судді у відставці мають посвідчення, зразки яких затверджуються Радою суддів України.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок виготовлення, обліку, видачі, заміни та знищення посвідчень суддів, суддів, яких призначено на адміністративні посади, суддів у відставці та присяжних, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25 квітня 2014 року № 23 (з наступними змінами), посвідчення є офіційним документом, який засвідчує займану посаду особи, якій його видано, та підтверджує повноваження власника посвідчення, встановлені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Під час розгляду даної справи, судом не встановлено будь-яких обставин, передбачених діючим законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає, оскільки посвідчення судді за необхідності підтверджуються повноваження його власника в ситуаціях, не пов`язаних зі здійсненням правосуддя, коли суддя не перебуває в мантії та з нагрудним знаком. Повноваження судді в судовому засіданні з розгляду справи підтверджуються мантією та нагрудним знаком. При цьому наявність або відсутність у судді посвідчення під час розгляду судової справи жодним чином не впливає на обсяг його повноважень щодо здійснення правосуддя у певному суді, що надані у порядку, встановленому законом.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що заявлення учасниками справи вимог щодо перевірки посвідчення головуючого в судовому засіданні мають ознаки зловживання процесуальними правами та є одним із типових прикладів підриву авторитету правосуддя що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язку фізичних і юридичних осіб поважати незалежність судді і не посягати на неї.

За таких обставин вважаю, що заява про відвід судді не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75,76, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді В.І. Євтюшенковій відмовити.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга