Справа №295/3882/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Токарєв А.Г., розглянувши подання начальника Богунського РВ філії «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Від начальника Богунського РВ філії «Центр пробації» у Житомирській області до Богунського районного суду м. Житомира надійшло подання, в якому вона просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Богунського районного суд м. Житомира від 20.04.2016 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання вмотивоване тим, що 12.05.2016 до Богунського РВ філії «Центр пробації» у Житомирській області надійшла та була прийнята до виконання постанова Богунського районного суд м. Житомира від 20.04.2016 щодо ОСОБА_1 , згідно із якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Однак, ОСОБА_1 до зазначеного органу з питань пробації не прибув, на облік не став, до відпрацювання громадських робіт не приступив і встановити його місцезнаходження (перебування) до цього часу, незважаючи на численні запити та вжиті заходи, не вдалося. За таких обставин, виконати постанову у визначений законом строк не виявляється можливим.

При цьому, 17.01.2023 до Богунського РВ філії «Центр пробації» у Житомирській області надійшли повідомлення про знищення матеріалів судової справи та постанова Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2016 про відмову у задоволенні подання про заміну громадських робіт на штраф відносно ОСОБА_1 за відсутністю підстав.

Представник органу пробації надала суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду подання, тому суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Так, постановою Богунського районного суд м. Житомира від 20.04.2016 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Постанова щодо ОСОБА_1 набрала законної сили 04.05.2016 і 12.05.2016 була звернута до виконання надіслана до відповідного органу з питань пробації, яким була отримана у той же день та прийнята до виконання.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання, при цьому звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення не передбачено.

В силу вимог ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст. 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 та 9 ст. 247 КУпАП орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, у разі: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

За приписами ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова суду від 20.04.2016 у справі № 295/3882/16-п щодо ОСОБА_1 є чинною, своєчасно звернута до виконання.

Під час виконання постанови можуть бути вирішені, зокрема, питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення та припинення її виконання (ст.ст. 301, 302 КУпАП).

Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Місце знаходження (перебування) ОСОБА_1 не встановлено, в розшук останнього оголошено не було, відсутній актовий запис про його смерть, він не призивався на військову службу за мобілізацією.

Положеннями ст. 325-4 КУпАП передбачено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а у разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення.

Передбачені ст. 325 4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися.

Враховуючи, що норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією (ч. 4 ст. 3 КК України), а діючим КУпАП, в межах якого і повинно вирішуватись вказане подання, не передбачено правової можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст. 129-1 Конституції України, ст. 298 КУпАП) у задоволенні подання слід відмовити.

Також не є правовою підставою для звільнення особи від відбування адміністративного стягнення доводи про закриття виконавчого провадження, оскільки зазначена постанова набрала законної сили, а факт закриття виконавчого провадження не скасовує необхідність виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 7, 298, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Богунського РВ філії «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя