Справа № 157/133/23 Провадження №33/802/226/23 Головуючий у 1 інстанції:Тімонова В. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Мазурика П.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Мазурика Павла Анатолійовича на постанову судді Камінь Каширського районного суду Волинської області від 06 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.12.2022 року о 06:22 годині на вулиці Неродів в м. Камені-Каширському керуючи автомобілем марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка завчасно подавалась за допомогою увімкненого на службовому автомобілі проблискового маячка синього і червоного кольору, та спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4, 8.9.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Він же, 07.12.2022 року о 06:22 годині на вулиці Неродів в м. Камені-Каширському керував автомобілем марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та у медичному закладі за допомогою газоаналізатора відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції захисник Мазурик П.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи немає будь яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 07.12.2022 року о 06:22 год. транспортним засобом марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Звертає увагу суду, що в судовому засіданні в місцевому суді ним було висловлено заперечення, що ОСОБА_1 07.12.2022 року керував транспортним засобом і поліцейські під час переслідування особи, втратили з поля зору автомобіль і випадково вважаючи, що автомобіль, який стоїть в подвір`ї по вул. Неродів в м. Камінь-Каширський та з якого вийшов ОСОБА_1 є той самий транспортний засіб, що переслідується. Водночас, зазначає, що з відеозапису, який долучений до матеріалів справи, не можливо встановити ні номер автомобіля, ні особи, яка ним керує, а ні те, що подавався звуковий сигнал про зупинку транспортного засобу. Навпаки з відео вбачається, що службовий автомобіль поліцейських відстав від переслідуваного транспортного засобу, втратив його за поворотом з поля зору на 15 секунд і вже оминувши поворот зупиняється біля подвір`я ОСОБА_1 , куди в подальшому проникли працівники поліції вчиняючи кримінальне діяння, з погрозами застосування кайданок вимагають ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння, хоча жодного повідомлення, що ним вчинено будь яке адміністративне правопорушення не вказують. Разом з тим, вказує, що з відеозапису також вбачається те, що коли працівник поліції пропонував пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 погодився пройти огляд, та повідомив, що він не вживає спиртні напої, а через інвалідність, яку отримав як учасник бойових дій, вживає медичні препарати. Окрім того, зазначає, що згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №167 від 07.12.2022 року ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Яким чином проведено огляд на відеозаписі видно, і за результатами висновку лікаря, працівник поліції приймає рішення чи перебуває особа в стані алкогольного сп`яніння та чи складати відповідні матеріали для притягнення до відповідальності, а не самовільно приймати рішення, що особа відмовляється від проходження огляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Мазурика П.А., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9б ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Згідно до диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у невиконанні ним як водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколів по адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №230903 та ДПР 18 №230904 від 07 грудня 2022 року вбачається, що 07 грудня 2022 року о 06:22 год. на вул. Неродів в м. Камені Каширському водій ОСОБА_1 , керуючи автобілем марки AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , всупереч вимог п.2.4, 8.9б ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка завчасно подавалась за допомогою увімкненого на службовому автомобілі проблискового маячка синього і червоного кольору, та спеціального звукового сигналу; крім того, 07 грудня 2022 року о 06:22 год. на вул. Неродів в м. Камені Каширському, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та у медичному закладі за допомогою газоаналізатора відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.4, 8.9б, 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколах про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2022; довідкою перевірки на повторність; а також наявними в матеріалах справи відеозаписами обставин події з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора із службового транспортного засобу працівників поліції.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) стороною захисту не надано.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписами з місця події, відеофіксація яких велась на нагрудну бодікамеру працівника поліції та відеореєстратора із службового транспортного засобу працівників поліції.

На відеозаписах зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також не виконання ним законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, відмова останнього на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмова ОСОБА_1 проходити вказаний огляд за допомогою газоаналізатора в медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудної бодікамери працівника поліції та відеореєстратора службового транспортного засобу працівників поліції є належними, допустимими та переконливими, оскільки відеозаписи містить усі необхідні складові для визнання їх даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи хоча і є не безперервними, складаються із окремих відео файлів, проте вони не спростовують правильних висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності та судом надано їм належну і обґрунтовану правову оцінку.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1ст.130 КУпАП.

Наведені стороною захисту міркування щодо сумнівності відео з реєстратора, як про це стверджується в апеляційній скарзі, носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 07.12.2022 транспортним засобом марки AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 не керував спростовуються наданими працівниками поліції відеозаписами, із яких слідує, що поліцейський за допомогою увімкненого на службовому автомобілі проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, подав вимогу про зупинку транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , водій якого вказану вимогу не виконав і поїхав далі. В подальшому працівники поліції на службовому автомобілі, почали переслідувати даний автомобіль та наздогнали його уже в подвір`ї житлового будинку. Крім цього, із відеозапису з бодікамер поліцейських, чітко видно, що саме ОСОБА_1 вийшов із автомобіля марки AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони водія, крім останнього, ні в автомобілі ні біля нього нікого не було.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчинених проступків, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України, яке повністю відповідає положенням ст.ст.23, 33 КУпАП

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 , без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Мазурика Павла Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Камінь Каширського районного суду Волинської області від 06 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк