Справа №463/1592/23
Провадження №3/463/688/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , українця, громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21 лютого 2023 року о 11 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Тараса Бобанича, 2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами Шевченківським районним судом м. Львова 3 жовтня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 5 березня 2023 року та були призначені до розгляду в судовому засіданні.

Водночас особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання 21 березня 2023 року та 10 квітня 2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом скерування засобами поштового зв`язку судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення за місцем його проживання, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того судом було розміщено на офіційному веб-порталі суду оголошення про виклик ОСОБА_1 в судові засідання (https://lk.lv.court.gov.ua/sud1312/gromadyanam/vukluk/987625; https://lk.lv.court.gov.ua/sud1312/gromadyanam/vukluk/987596), у яких попереджено останнього, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відтак у разі неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вказане судове засідання суд вирішуватиме справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Оскільки ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526496 від 21 лютого 2023 року, був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явився, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема одним з таких порушень, передбаченим ч. 4 вказаної статті кодексу є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так відповідно до довідок старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Н. Дяків від 28 лютого 2023 року згідно інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 28 лютого 2023 року за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, також згідно підсистеми «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості щодо отримання ним посвідчення водія, при цьому ОСОБА_1 притягався 9 лютого 2023 року УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 9 лютого 2023 року правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Наведене підтверджується також витягом з системи ІІПС «Армор», з якого вбачається, що постановою ЕАС №6523746 від 9 лютого 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП зокрема за фактом керування ним 9 лютого 2023 року транспортним засобом «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Шевченківським районним судом м. Львова строком на 1 рік.

При цьому як встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 3 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказана постанова набрала законної сили 13 жовтня 2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106575191).

Водночас з долученої до адміністративних матеріалів постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6576751 від 21 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, вбачається, що 21 лютого 2023 року о 11 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Тараса Бобанича, 2, ОСОБА_1 знову керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким.

Відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526496 від 21 лютого 2023 року, довідками старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Н. Дяків від 28 лютого 2023 року, витягом з системи ІІПС «Армор» від 22 лютого 2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6523746 від 9 лютого 2023 року та постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 3 жовтня 2022 року.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 5 ст. 125 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не мав права керувати транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія, відтак хоч постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 3 жовтня 2022 року його й було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, однак з врахуванням наведеного вище під час розгляду даної справи суд позбавлений можливості застосувати до нього санкцію ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Також суд не може застосувати до правопорушника додаткове покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки таке відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП можливо застосувати лише щодо транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, а, як вже зазначалось судом вище, за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526496 від 21 лютого 2023 року транспортний засіб (автомобіль) «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , яким керував останній, належить не йому, а ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією статті.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 126, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 81 600 (вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Стрепко Н.Л.