Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/540/23
Провадження № 3/689/305/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного стягнення

10 квітня 2023 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 25 лютого 2023 року о 01 годині 10 хвилин на автомобільній дорозі Житомир-Чернівці 210 км + 500 м керував транспортним засобом марки «АЗЛК-21412» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора марки «Drager Alkotest 6810», що підтверджується тестом №1579 від 25 лютого 2023 року з результатом 1,39 проміле.

Своїм діями водій порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за такими ознаками диспозиції цієї статті: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав.

Пояснив, що керував автомобілем; його товариш пив напій «Рево», а він випив лише один ковток; далі його зупинили поліцейські; він продув алкотестер, який показав 1,39 проміле; посвідчення водія у нього ніколи не було; він на усе погодився та підписав наявні у справі документи: протокол (2), розписку (а.с. 5), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6); розписку про роз`яснення прав та обов`язків (а.с. 8), оскільки він взяв автомобіль без дозволу батька, боявся його гніву, не бажав, щоб останній про це дізнався. Поліцейські жордного тиску на нього не чинили, ні морального, ні фізичного.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що такими належними та допустимими доказами доведено вину особи в скоєнні правопорушення:

- відомостями протоколу серії ААД №306225 від 25 лютого 2023 року про адміністративне правопорушення. Факт підписання протоколу визнається. У протоколі ОСОБА_1 надав письмові пояснення, зазначив «випив рево» (а.с.2);

- квитанцією (чеком) газоаналізатора марки «Drager Alcotest 6810» (тест №1579 від 25 лютого 2023 року), відповідно до якої за результатами тесту зафіксовано стан алкогольного сп`яніння 1,39 проміле;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ; його зупинку працівниками поліції. В момент зупинки він щиро зізнався, що випив слабоалкогольний напій «Рево». Зафіксовано факт продування газоаналізатора Drager Alcotest 6810, покази газоаналізатора. Відеозапис містить процедуру складання протоколу, його підписання ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 підписав цей акт з відомостями «З результатом згоден». В судовому засіданні підтвердив, що дійсно підписав даний акт.

Сукупність (критична маса) зібраних та досліджених доказів та їх зміст дозволяють суду констатувати поза розумним сумнівом доведеність вини.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

ОСОБА_1 керував автомобілем у стані сп`яніння, що перевищує дозволену норму майже в сім разів. Така поведінка носить високий ризик для життя та здоров`я самого водія, його пасажира, інших учасників дорожнього руху.

За наслідками оцінки досліджених доказів окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд приймає до уваги обставини, за яких було вчинено правопорушення, вважає за необхідне накласти на нього стягнення у межах санкції відповідної статті.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

ОСОБА_1 не має посвідчення водія, а тому на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік як санкція до нього не підлягає застосуванню.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (Розміри ставок судового збору) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536,8 (з розрахунку 2684 х 0,2) гривні.

Суд відхиляє доводи захисника з підстав:

1. Ознака «запах алкоголю з порожнини рота» не підтверджена доказами, спростовується відеозаписом з бодікамер поліцейських. Це твердження не впливає на рішення суду. Відеозапис з місця події не може об`єктивно підтвердити або спростувати запах. В той же час, відеозапис відтворює запитання поліцейського про те, чи пив ОСОБА_1 , оскільки чути запах, та його чітку, однозначну та впевнену відповідь про те, що пив слабоалкогольний напій «Рево». Наявність запаху є лише підставою для підозри у вчиненні адміністративного правопорушення, може підтверджуватись або навпаки.

2. Суд відхиляє доводи про безпідставність зупинки. Зі слів поліцейського (підтверджено відеозаписом з місця зупинки водія ОСОБА_1 ) траєкторія руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 викликала подив у поліцейських, що їхали позаду, а тому це стало підставою для зупинки. Відповідно до рапорту інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Хмельницькій області Р.Матвійчука від 25 лютого 2023 р. автомобіль під керуванням ОСОБА_1 створював своїми діями загрозу для інших учасників дорожнього руху, що є порушенням п.п. 2.3 (д) ПДР України та здійснював рух у комендантську годину. Відповідно до п.п. д) п.2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Відповідно до п.1) ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Зупинку водія здійснено з легітимною метою.

3. Суд відхиляє доводи захисту щодо безперервності відеозапису протягом усього процесу оформлення матеріалів. Відповідно до п.5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Отже, дана норма передбачає безперевність відеозйомки до завершення спеціальної поліцейської операції та відповідно не регулює питання безперервності (точніше питання завершення відеозйомки) у всіх інших випадках. Отже, не поширюється на спірні правовідносини. Питання безперервності відеозйомки щодо правовідносин за ст. 266 КУПаП, що має вищу юридичну силу за Інструкцію, визначене в лише контексті «часу проведення огляду». Так, відповідно до частини другої статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, оцінка належності і допустимості відеозапису крізь призму безперервності у спірних правовідносинах це дискреційні повноваження суду. Суду не надано переконливих доказів неналежності чи недопустимості наявного відеозапису з місця події. Наявні докази переконують суд, що відеозапис відповідає критерію достовірності фактичних обставин, відображених у ньому. Крім того, власне сам огляд на місці події на стан сп`яніння на відеозаписі є безперервним. ОСОБА_1 безумовно визнав свій стан алкогольного сп`яніння на місці події. Він не просто визнав свій стан сп`яніння, а навпаки наполягав на цьому, заперечуючи, що він тверезий. Це підтверджують в тому числі його слова «я що казав, що я не в стані».

4. Суд відхиляє доводи захисту про те, що поліцейські зобов`язані були запропонувати огляд у медичному закладі. Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився і пройшов огляд на стан сп`яніння, погодився з результатом. Він не висловлював незгоди.

5. Щодо часу, відображеного на відеозаписі з бодікамери поліцейських, які зупинили ОСОБА_1 (перший патрульний автомобіль). Дійсно їх бодікамера зафіксувала хибний час з суттєвою різницею. Однак, протоколом зафіксовано час події 01 год 1-0 хв, протокол складено о 01 год. 54 хв.; чек драгена містить час продування 01 год. 24хв.; бодікамера патрульного, який привіз алкотестер (другий патрульний автомобіль), зафіксувала вірний час події. Крім цього, на ній видно інспекторів з першого патрульного автомобіля, що свідчить про те, що виставлений час їх камері є лише технічною помилкою (невірно виставлено поліцейським). Усі ці докази щодо часу і місця події свідчать про те, що у протоколі зафіксовано вірний час. Сам хід (послідовність) подій (керування, зупинка, огляд на місці, і т.д.) ОСОБА_1 не заперечувався. Судом не встановлено підстав для застосування частини п`ятої статті 266 КУпАП.

6. Чек алкотестера дійсно містить відомості про час калібрування - 22.07.2021 року. Однак, ця обставина спростована сертифікатом типу вимірювальної техніки та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 0762 083 22 від 22 липня 2022 року, у якому зазначено, що свідоцтво чинне до 22 липня 2023 року; газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810» зав. № ARCD-0519 за результатами повірки відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alcotest. Методика повірки» (а.с. 40, 41). Доводи щодо хибності показів газоаналізатора через те, що чек вказує температуру на місці поді +7 С, а відповідно до довідки Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 29 березня 2023 року температура становила від +4С до +2,8 С , суд відхиляє. Як вбачається зі змісту довідки вона не відображає точну температуру безпосередньо на місці зупинки, а відображає відомості «за даними спостережень гідрометеорологічної станції Хмельницький, найблище розташованої до смт. Ярмолинці». Фактично це усереднений показник. Ця довідка містить допис «довідка дійсна лише для адвоката Теліцина А.М.» (а.с. 30).

Інші доводи будь-яким чином не спростовують доказів вини особи, на думку суду не впливають. Твердження ОСОБА_1 , що він себе обмовив не заслуговують на увагу, є голослівними, і не спростовують вчиненого.

Керуючись частиною першої статті 130, статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак