Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/406/23
Провадження № 3/553/950/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.04.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ткачук Ю.А., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3 та ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Полтави з УПП в Полтавській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44 -3 та ст. 185 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 376002 від 19.02.2023 року, вбачається, що 18.02.2023, близько 23 год. 50 хв,. в м. Полтаві по пр-ту М. Вавілова, 2А, ОСОБА_1 перебував на вулиці, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушив п.п.2 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 376001 від 19.02.2023, вбачається, що 18.02.2023, близько 23 год. 40 хв., в м. Полтаві по пр-ту М. Вавілова, 2А, ОСОБА_1 під час дії комендантської години, будучи пасажиром автомобіля SUZUKI, д.н.з. НОМЕР_1 , під час зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не виконав норму ст. 18 ЗУ «Про дорожній рух», а саме знаходитись на своєму місці до відповідного розпорядження або вимоги поліцейського, на законну вимогу поліцейського передбачену ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» пред`явити документи, що посвідчують особу, у спосіб який дає поліцейському можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах у відповідності до пп.3 п. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» перебуваючи на території із спеціальним режимом військового стану та в місці спеціального поліцейського контролю в частині дотримання комендантської години, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського під час виконання службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 18.02.2023, після початку комендантської години, на таксі, повертався додому. Працівник поліції, який зупинив їх автомобіль, поросив його пред`явити документи. На вимогу поліцейського він назвав свої данні та пояснив, що документів при собі не має та запропонував проїхати до нього додому для пред`явлення документів. На його пропозицію працівник поліції не погодився та затримавши його, доставив до відділу поліції де було складено протоколи за ч.1 ст. 44-3 та ст. 185 КУпАП. Свою вину у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визнає, в скоєному кається та просить суворо його не карати, оскільки це був перший раз коли він забув свої документи вдома. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП не визнає, оскільки виконував всі вимоги поліцейського та злісної непокори не виявляв.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП підтверджується поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, відеозаписами зробленими на нагрудні камери поліцейських, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, а також той факт, що дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, тяжких наслідків від правопорушення не настало, керуючись вимогами ст.22 КУпАП, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП і обмежитися усним зауваженням.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

На підтвердження обставин скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суду надано два DVD-диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Переглянувши надані відеозаписи, судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу, працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля, пред`явити свої документи, на що ОСОБА_1 відразу сказав, що документів у нього при собі не має. На це працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в такому випадку він має доставити його до відділу поліції для встановлення особи та складання адміністративного протоколу. На пропозицію ОСОБА_1 проїхати до нього додому для пред`явлення документів, працівник поліції відмовився, пославшись, що це не входить в його обов`язки. Після цього ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, але після роз`яснення поліцейським положень ст. 18 ЗУ «Про дорожній рух», а саме знаходитись на своєму місці до відповідного розпорядження або вимоги поліцейського, відразу повернувся в автомобіль і знаходився там до вимоги поліцейського пройти в службовий автомобіль поліції для доставлення до відділу поліції. В подальшому, перебуваючи в службовому автомобілі поліції ОСОБА_1 неодноразово пропонує проїхати до нього додому та перевірити документи, на що поліцейський не погоджується.

Суд вважає, що не пред`явлення ОСОБА_1 документів, що посвідчують його особу, на вимогу працівника поліції, за їх відсутності у особи, не може розцінюватись як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази наполегливих та неодноразово повторених вимог поліцейського пред`явити документи, та доказів про агресивну поведінку ОСОБА_1 або непокори, вираженій в зухвалій формі.

Щодо не виконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського знаходитись на своєму місці до відповідного розпорядження або вимоги поліцейського, судом встановлено, що ОСОБА_1 відразу виконав цю законну вимогу поліцейського, та повернувся в автомобіль.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки досліджені в судовому засіданні докази, як окремо, так і в сукупності, позбавляють суд можливості дійти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 185, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук