ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/33/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021, -

в с т а н о в и в:

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1 , 1990 року народження,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді секретаря тендерного комітету - офіцера (з організації публічних закупівель) родів військ і служб ВЧ № НОМЕР_1 НГУ на протязі тривалого часу в порушення встановленого законом порядку здійснює службове листування з використанням електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості офіційної електронної скриньки установи.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з відсутністю належних доказів, які б підвереджували склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду апеляційної скарги за номером телефону, який був вказаний в апеляційній скарзі. Однак телефон був вимкнений. Інших засобів зв`язку ОСОБА_1 не вказала. До апеляційного суду не з`явилася, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винною, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення №12 від 02.07.2021, лист від 06.07.2021, витяг з функціональних обов`язків, витяг з наказу №49 від 15.03.2021, копію наказу №103 від 27.01.2021, копію положення, копію наказу №299 від 18.03.2021, копію положення.

Відповідно до ч. 5 ст. 212-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі безоплатного незаконного розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Статтею 1 ЗУ «Про інформацію» визначено поняття «інформація» як будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів (ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах»).

Виходячи із викладеного, суд першої інстанції правильно оцінив поняття збереження інформації в інформаційних (автоматизованих) системах, у електронній формі і «розповсюдження» такої інформації, зазначивши, що останнє є спеціальним терміном і не потребує законодавчого визначення, оскільки поширення створених файлів на персональному комп`ютері з використанням програмних засобів персонального комп`ютера зі збереженням його на флеш-носії, під`єднаному до цього персонального комп`ютера, а також передача файлів з відповідного флеш-носія за допомогою персонального комп`ютера з використанням електронної пошти у мережі Інтернет є розповсюдженням відповідної інформації.

Тому посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що інформація щодо закупівель оприлюднена в системі Prozorro не носить службовий характер та є загальнодоступною, є неспроможними.

Крім того, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що використання службовою особою для службового листування електронних поштових скриньок, розміщених на інших серверах (окрім виключно дозволених GOV.UA та .УКР), у тому числі .ukr.net, яким користувалася ОСОБА_1 , вказує на незаконне розповсюдження інформації.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку не було порушення п. 2 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету»від 21.10.2015 № 851, де визначено Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям забезпечити використання посадовими особами для здійснення службового листування виключно електронних поштових скриньок, розміщених на серверах, які перебувають у доменній зоні GOV.UA або .УКР, оскільки вона не стосується військовослужбовців та посадових осіб Національної гвардії України судом не приймається, оскільки Національна гвардія України входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

При цьому в апеляційної скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали апеляційному суду ставити під сумнів правильно встановлені районним судом фактичні обставини справи.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги стосовно того, що в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КупАП і призначив його в межах санкції ч. 5 ст. 212-6 КупАП.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко