Справа№464/1274/23
пр.№ 3/464/821/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року Суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не надано, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, 02 березня 2023 року о 18 год 00 хв. по вул.Трильовського,20 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідність, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На неодноразовий виклик у судове засідання на 21 березня та 03 квітня 2023 року ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом скерування повістки на адресу проживання (до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення) та публікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №363858 від 02 березня 2023 року, який був складений в присутності ОСОБА_2 , оглянутими при розгляді справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02 березня 2023 року, довідками УПП у Львівській області від 07 березня 2023 року з інформаційного порталу НПУ, що за ОСОБА_2 транспортні засоби на території України не зареєстровані, а також відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_2 та відомостями щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП протягом року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, враховуючи те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить іншій особі, а саме, ОСОБА_5 , вважаю, неможливим накладення додаткового стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Оскільки на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

На підставі ч.3 ст.130 КУпАП України, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК