Єдиний унікальний номер №943/1504/22
Провадження №3/943/22/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, працюючого менеджером «АГРОТІ», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, протягом року до адмінвідповідальності притягувався,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2022 року серії ОБ № 089278 гр. ОСОБА_2 21.11.2022 року о 00 год. 25 хв. в м. Буськ по вул. Львівській, 15 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, червоні) Огляд порушника на стан наркотичного сп`яніння, проводився у медичному закладі КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» за адресою м. Буськ, вул. Львівська, 77, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив суду про те, що 21.11.2022 року серії ОБ № 089278 гр. ОСОБА_2 21.11.2022 року о 00 год. 25 хв. в м. Буськ по вул. Львівській, 15 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції. Пояснив в судовому засіданні, що в лікарні лікар його навіть не оглядав. Тест показав дві поділки, одну було видно добре, а інша не значна. Він звернув на це увагу лікаря, проте лікар це проігнорував. Він звертався в Буську ЦРЛ з проханням провести лабораторне дослідження, але йому було відмовлено тому що у них відсутня техніка.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Малиняк В.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Зокрема захисник вважає, що під час огляду працівниками поліції ОСОБА_2 було допущено ряд грубих порушень, а тому висновок щодо результатів медичного огляду № 326 від 21.11.2022 є недійсним. Покликається на те, що жодних ознак наркотичного сп`яніння не було виявлено в ОСОБА_2 вказує на те, у працівника поліції взагалі не було підстав для проведення медичного огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння. Крім того працівником поліції не було запропоновано його підзахисному пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Форма направлення не відповідає інструкції. Вважає, що оскільки відсутні ознаки в ОСОБА_2 наркотичного сп`яніння та відповідно відсутність правових підстав для проведення огляду, всі подальші дії про направленню його для встановлення степені наркотичного сп`яніння у Буську ЦРЛ є незаконним. Стверджує, що огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем, який не пройшов тематичне удосконалення. Відсутність тематичного удосконалення і не знання порядку та особливостей проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, призвели до помилкового висновку про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, зразок біологічного середовища був відібраний в одну ємність, що теж є порушенням. Висновок та акт медичного огляду є недійсними та недопустимими, як докази. Звертає увагу суду на те, що бланк на якому складено акт не відповідає чинному законодавству, адже є додатком інструкції, яка втратила чинність. Згідно п. 3. Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Згідно листа Буської центральної районної лікарні №360 від 03.04.2023 року, встановлено, що ОСОБА_3 , пройшов тематичне удосконалення лікарів у Львівському медичному університеті лікарів ім. Д. Галицького, 28.02.2023 по 14.03.2023 року. Вказана інформація також підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_3 , надана в.о. директора КНП «Буська центральна лікарня» від 31.03.2023 року. Тобто на момент проведення огляду ОСОБА_2 , а саме на 21.11.2022 року лікар ОСОБА_3 не пройшов тематичне удосконалення, а тому не мав права проводити огляд Відповідно висновок №326 від 21.11.2022 року та акт виданий ним с НЕДІЙНИМИ та відповідно НЕДОПУСТИМИМ доказами, як такі, що отримані з порушенням порядку встановленого чинним законодавством України. Відсутність тематичного удосконалення і не знання порядку та особливостей проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, призвели до помилкового висновку про перебування ОСОБА_2 , в стані наркотичного сп`яніння. В інструкції про використання швидкісного Сіто-тесту Wondfo 10, який проводився первинний аналіз біологічного середовища ОСОБА_2 , чітко зазначено, що інтенсивність кольору і ширина лінії не мають значення. Отже наявність навіть не чітко видимої лінії свідчить про негативний результат дослідження. Це під час огляду і зазначив сам ОСОБА_2 . Відповідно до п. п. 7-11 Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Лабораторні дослідження біологічного середовища ОСОБА_2 , не проводились. Згідно листа Буської центральної районної лікарні №390 від 12.04.2023 року, а саме абз 5 « В Буській клініко-діагностичній лабораторії КНП «Буська ЦРЛ» вимірювальна техніка для проведення огляд на стан наркотичного сп`яніння відсутня». Під час допиту лікаря ОСОБА_3 , в судовому засіданні (0.11.06хв., технічного запису судового засідання) він зазначив: «Ми встановлюємо тільки якісні, наш тест показує тільки якісні і то він може бути не точним». Вказаним твердженням лікар підтвердив, що на момент проведення огляду він не знав, чи перебуває ОСОБА_2 , в стані сп`яніння. 0.21.41 хв., технічного запису судового засідання він зазначив: «Дивіться, інструкція каже, що має бути лабораторне обстеження, а в нас обладнання, Експрес-тест це не с лабораторне обстеження, я вам скажу так, чесно». Відповідно лікар підтвердив ще раз те Що експрес-тести не показують стан наркотичного сп`яніння. 21.12.2022 року ОСОБА_2 , звернувся в КНП «Буська ЦРЛ», з заявою про проведення лабораторного дослідження його біологічного середовища, в якому він повідомив, що не погоджується з результатом швидкісного тесту так як наркотичних засобів не вживав, та просив скерувати біологічний матеріал на лабораторні дослідження для підтвердження наявності або ж відсутності в ньому наркотичних речовин, що здатні спричинити стан наркотичного сп`яніння на момент керування транспортним засобом. Проте ОСОБА_2 , незважаючи на вимоги Інструкції, було неправомірно відмовлено в проведенні лабораторного дослідження, посилаючись на те, що проводиться таке лише за рішенням суду. В жодному законодавчому акті не закріплено положення про це.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 3, 4 зазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_2 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №089278 від 21.11.2022, рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП У Л/о., висновком № 326 від 21.11.2022 року, долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R),іншими матеріалами справи.

Також вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні відеозаписами події за участю ОСОБА_2 та поліцейських, який об`єктивно свідчить про те, що ОСОБА_2 був доставлений до Буської ЦРЛ для проведення медичного освідчення на стан наркотичного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що були поліцейські, правопорушник, медична сестра та лікар ОСОБА_3 правопорушник будь яких претензій до лікаря, який проводив тест не висловлював.

Протокол про адміністративне серії ОБ №089278 від 21 листопада 2022 року складений відповідно до положень ст.256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з відеозаписом події. Отже, наведені докази є належним та допустимим та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 21 листопада 2022 року він патрулював на службовому автомобілі територію району. Близько 00.25 год в м. Буськ по вул. Львівській, 15 Золочівського району Львівської області, вони зупинили транспортний засіб марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ним було порушено комендантську годину. У ході спілкування з водієм ОСОБА_2 , розмова та поведінка водія вказували на те, що він міг вживати наркотичні засоби. У водія зіниці очей не реагували на світло, тому працівниками поліції було запропоновано водієві проїхати в медичний заклад та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Особа погодилася. Він в Буській ЦРЛ казав, що нічого не вживав, але тест показав позитивний результат. Повідомив суду, що аналізи зберігаються в лікарні на протязі трьох місяців, тому якщо у особи були сумніви він міг ще раз дослідити аналізи, однак не зробив цього. На ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що він був черговим лікарем 21.11.2022 року і проводив медичний огляд ОСОБА_2 .. У ОСОБА_2 були розширені зіниці очей та було тремтіння рук. Візуально усе вказувало на те, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння, у нього був тремор рук. Крім того, сам ОСОБА_2 повідомив йому, що декілька днів тому вживав маріхуану. В лікарні проводиться тест-системою на стан наркотичного сп`яніння. Провівши тест, було видно що він позитивний.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями гр. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав того, що у діях ОСОБА_2 відсутні події і склад адміністративного правопорушення, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, були спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а окремі помилки в долучених до справи документах (інформації, яка на думку адвоката суперечить фактичним даним та матеріалам справи) вищевказаних висновків щодо винуватості ОСОБА_2 не спростовують, мають формальний характер і спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при розгляді матеріалів не було наведено, а обставини на які покликається захисник були в повній мірі спростовані доказами дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у

вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи захисника про те, що всі докази у справі сфальсифіковані, вважаю такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_2 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Захисником ОСОБА_5 представлено суду ряд відповідей Буської ЦРЛ на його адвокатські запити. Однак, на думку суду, відповіді на адвокатські звернення не можуть бути належними доказами у справі. Відтак, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі розгляду.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим суддя вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1(один) рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 251-252, 268, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова