Справа №363/3720/22 Головуючий у І інстанції Рукас О.В.
Провадження № 33/824/2819/2023 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23 жовтня 2022 року о 23 год. 15 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. 1-го Травня, керував автомобілем марки Mercedes-Vito 115 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений із застосуванням спеціального технічного засобу становить 1,91 проміле.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суддя не надала належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , де він вказував, що автомобілем керував його брат ОСОБА_2 , а працівники поліції склали протокол на нього та змусили під тиском проходити огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» з огляду на те, що він є власником транспортного засобу, відеозапису з бодікамери поліцейського, який не містить доказів зупинки транспортного засобу та керування ним ОСОБА_1 , безпідставно взяла до уваги пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та відкинула показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , діючи упереджено, долучила до матеріалів справі вирок щодо ОСОБА_1 та відеозапис надання останнім працівнику поліції неправомірної вигоди і надала їм неправильну оцінку, не звернула належної уваги на те, що алкотестер, застосований для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , мав ознаки несправності, а при ухваленні судового рішення допустила порушення таємниці нарадчої кімнати.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин , викладених у постанові, стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи.

Сукупності доказів по справі суддя надала належну правову оцінку і дійшла вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 23 жовтня 2022 року о 23 год. 15 хв. у с. Нові Петрівці Київської області по вул. 1-го Травня, керував автомобілем, тобто, був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.02.2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а саме у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Вирок набув чинності.

Із змісту вироку випливає, що обвинувачений ОСОБА_1 у присутності захисника Статівки О.В. беззастережно визнав свою винуватість, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суть якого полягала у наданні неправомірної вигоди працівнику поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності і не направлення до суду адміністративного протоколу, складеного 23.10.2022 року про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, встановлені вироком суду фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, які визнані сторонами кримінального провадження, підтверджують факт вчинення саме ним 23.10.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначена обставина у повній мірі узгоджується з показаннями особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про обставини події.

Також слід визнати висновки судді про те, що показання свідків сторони захисту , які перебувають у родинних або дружніх стосунках з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, і перебували на місці події та приймали участь у конфлікті не можуть бути об`єктивними.

Оскільки ОСОБА_1 не заперечував факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час подій , які мали місце 23.10.2022 року, то твердження апеляційної скарги про можливі несправності алкотестеру, яким був підтверджений такий стан, є безпідставними.

Також не суперечать вимогам закону дії судді про долучення до матеріалів справи вироку щодо ОСОБА_1 від 15.02.2023 року та відеозапису події надання неправомірної вигоди працівнику поліції , оскільки вказані джерела доказів надані особою, що склав протокол про адміністративні правопорушення, на яку ч.2 ст.251 КУпАП покладений обов`язок збирання доказів.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить поняття таємниці нарадчої кімнати, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про її порушення не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги правильності висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль