КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 756/5565/22 Головуючий у суді першої інстанції - Касьян А.В.
Номер провадження № 33/824/1356/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Бобовичем Миколою Миколайовичем, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №076703, 22 травня 2022 року о 09 год. 00 хв. по вул. Богатирська, 26-А в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus IS250» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя; виражене тремтіння пальців рук; сухість порожнини рота; дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я «Соціотерапія» відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Бобович М.М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом не було встановлено причину зупинки ОСОБА_1 , оскільки вважає, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки ОСОБА_1 під час руху автотранспортного засобу й, відповідно, були відсутні підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння.

На думку апелянта, суд перебрав на себе функцію обвинувачення та самостійно відшукував докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відеозапису на підтвердження його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, натомість наданим суду відеозаписом зафіксовано відмову від проходження огляду вже в медичному закладі. Відтак, відеозапис не є цілісним та не фіксує всі обставини події, а тому не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а свідки для проведення огляду не залучались.

Звертає увагу захисник й на те, що сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а лише є засобом інкримінування вчинення певного порушення.

Враховуючи викладене, захисник Бобович М.М. просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивує тим, що вперше з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову він звернувся у визначений законом строк, а саме 07 жовтня 2022 року, проте постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2023 року така апеляційна скарга була повернута через відсутність витягу з договору про надання правничої допомоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Бобовича М.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - Бобовича М.М. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2022 року було ухвалено оскаржувану постанову (а.с.16-18).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію постановим було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 28 вересня 2022 року (а.с.19).

Разом з тим, належних та допустимих доказів вручення зазначеної копії постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію оскаржуваної постанови було надіслано захиснику Бобовичу М.М. засобами електронного зв`язку 02 січня 2023 року (а.с.20).

Вперше захисник ОСОБА_1 адвокат Бобович М.М. подав апеляційну скаргу 07 жовтня 2022 року (а.с.21-26), проте постановою Київського апеляційного суду 25 січня 2023 року вказану апеляційну скаргу було повернуто апелянту у зв`язку із тим, що не було надано витяг з договору про надання правової допомоги (а.с.29-30).

Постанову Київського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги було надіслано апелянту 26 січня 2023 року, що підтверджується супровідним листом, наявним в матеріалах справи (а.с.31).

Вдруге захисник ОСОБА_1 адвокат Бобович М.М. подав апеляційну скаргу 07 лютого 2023 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №076703, 22 травня 2022 року о 09 год. 00 хв. по вул. Богатирська, 26-А в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus IS250» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя; виражене тремтіння пальців рук; сухість порожнини рота; дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я «Соціотерапія» відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 22 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, а також самим ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 у вказаному протоколі надав письмові пояснення відповідно до яких зазначив, що він прибув на огляд в клініку «Соціотерапія» о 10 год. 24 травня 2022 року й від проходження огляду в медичному закладі відмовляється. Будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 у вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зазначив.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - почервоніння обличчя; виражене тремтіння пальців рук; сухість порожнини рота; дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виявлені працівниками поліції 22 травня 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2,4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, а також долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

З відео файлів вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою.

Вказані відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Таким чином, на відео було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що матеріали справи не містять відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до положень п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, провести огляд на стан наркотичного сп`яніння можливо лише в медичному закладі за допомогою проведення лабораторних досліджень.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленого у справі рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Бобовичем М.М.,слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Бобовичем Миколою Миколайовичем, залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський