КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Київ

Справа № 758/5377/23

Апеляційне провадження № 33/824/2898/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №052/4269/23 від 12 травня 2023 року, відповідно до ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати ти виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою.

Незважаючи на вищезазначені вимоги, 11.05.2023 року, о 15 год. 00 хв., матрос ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на службі під час несення добового наряду в особливий період, знаходився з ознаками, схожими на вживання алкогольних напоїв, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Після виявлення у матроса ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останній відмовився слідувати до ВСП для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, покинув територію військової частини НОМЕР_1 на власному автомобілі, тим самим самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, в умовах воєнного стану, був відсутній на військовій службі близько двох годин.

Відповідно до письмового пояснення, матрос ОСОБА_1 визнав вживання ним алкогольних напоїв, пояснюючи свій вчинок пригніченим морально- психологічним станом внаслідок загибелі своїх побратимів, з якими починав служити та захищати Батьківщину.

Таким чином, дії матрос ОСОБА_1 внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, своїми умисними діями, усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, містять ознаки порушення імперативних вимог статей 9, 11, 16, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з такою постановою, 24 травня 2023 року військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Подільського районного суду від 15 травня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову, якою матроса ОСОБА_1 визнати винним у вчинені військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи містять достатньо доказів, що підтверджують відмову матроса ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказана особа за останній рік вже двічі притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП.

Вказує, що оскаржувана постанова наносить державі матеріальну шкоду у вигляді не надходження до державного бюджету грошових коштів у сумі від 17 000 до 34 000 грн у разі накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначає, що звільнення від адміністративної відповідальності заохочує особовий склад військової частини до вчинення аналогічних та інших військових правопорушень, що сприяє настанню шкідливих наслідків у вигляді погіршення стану військової дисципліни та зниження рівня боєздатності.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказував що ОСОБА_1 на момент даного інциденту вже двічі притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказував, що не вживав алкоголь 11 травня 2023 року. Його пояснення, що містяться в матеріалах справи, він написав так, як йому сказали їх викласти. Зазначив, що пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували.

Крім того, вказував, що не сідає за кермо у стані алкогольного сп`яніння, оскільки знає які негативні наслідки можуть мати такі дії.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що суду не було надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

Отже, відповідальність військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами виникає і в разі їх відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Таким чином, диспозиція ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, або поява на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів долучено протокол про військове адміністративне правопорушення №052/4269/23, рапорт головного старшини ОСОБА_3 , військовий квиток ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_1 .

З рапорту вбачається, що 11.05.2023 року о 15 год. 00 хв. був виявлений військовослужбовець по мобілізації ОСОБА_1 з ознаками схожими на алкогольне сп`яніння, а саме запах алкоголю з рота, нестійка хода, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіри лиця і поведінка що не відповідає обстановці. Також матрос ОСОБА_1 перебував в добовому наряді. Після виявлення він відмовився слідувати до ВПС, сів в свій транспортний засіб і покинув територію частини, був відсутній 2 години. Після повернення був під наглядом.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Доказів, окрім рапорту, що підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або перебував у стані алкогольного сп`яніння - матеріали справи не містять.

Сам по собі рапорт не є достатнім доказом підтвердження відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 заперечує той факт, що йому пропонувалось пройти такий1 огляд.

Ст. 266-1 КУпАП чітко визначений механізм дій для огляду військовослужбовців на стан сп`яніння та дій у разі їх відмови.

Крім того, слід зазначити, що як в кримінальних, так і справах про адміністративні правопорушення діє презумпція невинуватості - яка є конституційною гарантією, та закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Також, суд звертає увагу на суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі.

Положеннями Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329 (далі - Інструкція) встановлено механізм складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України.

Додатком 1 до Інструкції затверджено форму протоколу про військове адміністративне правопорушення КУпАП.

Згідно п. 4 Розділу 2 Інструкції у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, нормами законодавства визначено обов`язкові елементи протоколу про військове адміністративне правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що обов`язковим елементом протоколу є суть адміністративного правопорушення та нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

З викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення №052/4269/23 від 12 травня 2023 року вбачається, що матрос ОСОБА_1 відмовився слідувати до ВСП, в подальшому в поясненнях визнає вживання алкогольних напоїв, таким чином дії матроса ОСОБА_1 містять ознаки військового адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Однак які саме дії інкримінують ОСОБА_1 чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, чи перебування в стані алкогольного сп`яніння зі змісту протоколу не зрозуміло, оскільки суть протоколу викладена не конкретно.

Крім того, ні відмова від проходження огляду, ні перебування в стані алкогольного сп`яніння - належними та достатніми доказами не підтверджені.

Посилання на те, що особа вже двічі притягалась до адміністративної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки, такі обставини не свідчать про вчинення 11 травня 2023 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи про нанесення державі матеріальної шкоди у вигляді не надходження до державного бюджету грошових коштів у сумі від 17 000 до 34 000 грн у разі накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Суд наголошує, що згідно ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Безпідставне притягнення особи до адміністративної відповідальності є порушення основоположних прав людини.

Щодо посилання на те, що звільнення від адміністративної відповідальності заохочує особовий склад військової частини до вчинення аналогічних та інших військових правопорушень, що сприяє настанню шкідливих наслідків у вигляді погіршення стану військової дисципліни та зниження рівня боєздатності - не містить під собою правового обґрунтування, є суб`єктивною думкою скаржника, крім того фактично є перекладанням відповідальності на суд.

Контроль за дотриманням військовими порядку та Статуту покладений не на суд, а на військове керівництво.

Апеляційна скарга не містить жодного доводу, а також доказів, що б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції про недоведеність інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, враховуючи надані докази, щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують, при апеляційному перегляді допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не встановлено.

За таких обставин, постанова Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Желепа О.В.