ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/815/23 Справа № 206/3118/22 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року провадження у справі відносноОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

24 березня 2023 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує на те, що справу було розглянуто судом без його участі, копію постанови суду він не отримував, а про існування оскаржуваного судового рішення він дізнався лише 24 березня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Отже заявник вважає, що ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи щодо поважності причин пропуску ним строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів даної справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , хоча і не був особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду своєї справи, але був обізнаним про те, що його справа розглядається Самарським районним судом міста Дніпропетровська, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП (а.с.1), а також наявна в матеріалах справи його особиста заява до Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.10).

У той же час матеріали перебігу судового розгляду справи свідчать про те, що судом неодноразово вживалися заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду, а саме: на 16 листопада 2022 року на 09.00 годину (а.с.8,12), на 12 грудня 2022 року на 14.00 годину (а.с.11,18), на 09 січня 2023 року на 10.00 годину (а.с.15) шляхом направлення судової повістки через Укрпошта за наявною у справі інформацією місця його проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, з огляду на неодноразову неявку у судове засідання, місцевий суд 12 грудня 2022 року вимушений був вжити заходів примусового приводу ОСОБА_1 на 26 грудня 2022 року (а.с.13), який, однак, залишився невиконаним через відсутність останнього за місцем свого проживання на день виконання судового рішення (а.с.16,17). Між тим, згідно рапорту СДОП СП ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Л. Сметаніна, про необхідність явки ОСОБА_1 до суду була повідомлена його сестра ОСОБА_2 .

Оскільки вжитими судом заходами забезпечити явку ОСОБА_1 до суду не виявилося можливим та на час судового розгляду 09 січня 2023 року спливли визначені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, місцевий суд, дотримуючись приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, навівши належні мотиви, прийняв рішення про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Строк апеляційного оскарження судового рішення сплив 19 січня 2023 року.

Натомість, як свідчать зміст апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказані процесуальні документи були сформовані та подані до місцевого суду лише 24 березня 2023 року (а.с.20-25), тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року.

При цьому посилання ОСОБА_1 на те, що про існування оскаржуваного рішення місцевого суду йому стало відомо саме 24 березня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки, як свідчить долучений ОСОБА_1 до апеляційної скарги скрин-шот з веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова Самарського районного суду міста Дніпропетровська у цій справі була оприлюднена ще 12 січня 2023 року (а.с.26), тобто в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Водночас, як убачається із довідки керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпропетровська (а,с.28), ОСОБА_1 , як колишній працівник цього суду, мав реальну можливість не тільки проявити свою зацікавленість та бути обізнаним щодо перебігу судового розгляду його справи Самарським районним судом міста Дніпропетровська, а й при необхідності, своєчасно отримати в суді копію відповідного рішення та, у разі своєї не згоди, своєчасно подати апеляційну скаргу.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, мав можливість своєчасно отримати і ознайомитися зі змістом ухваленого щодо нього судом рішення, та своєчасно подати апеляційну скаргу, але не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки заявник мав реальну можливість своєчасно прибути у судове засідання та дізнатися про результати прийнятого судом щодо нього рішення, а отже, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після проголошення постанови місцевого суду, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2023 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО