ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/167/23 Суддя суду 1 інстанції: Садовський К.С.
Провадження № 33/818/325/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2023, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1982 року народження,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 50 коп.

Судом встановлено, що 24.12.2022 приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Харків, на вул. Лісопарківська, в районі будинку № 8, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з перешкодою (протитанковий блок), що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу та матеріальних збитків.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винною суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №293666 від 24.12.2021; схему місця ДТП від 24.12.2022; пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 та надав їм належну правову оцінку.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №293666 від 24.12.2021(а.с. 2), 24.12.2022 приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Харків, на вул. Лісопарківська, в районі будинку № 8, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з перешкодою (протитанковий блок), що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу та матеріальних збитків.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Схема ДТП була підписана ОСОБА_1 без зауважень, жодних заперечень щодо порушень законодавства при складанні схеми ДТП вона не заявляв. Даний документ повністю спростовує доводи апелянта щодо обставин ДТП.

Розташування транспортного засобу, який відображений у схемі місця ДТП, локалізація пошкоджень на них, узгоджуються з висновками суду про порушення п. 12.1 ПДР України ОСОБА_1 , та вказує на механізм ДТП, що сталася.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно ОСОБА_1 .

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Крім того, в апеляційному суді був переглянутий відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який підтвердив факт вини ОСОБА_1 .

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко