Провадження № 33/801/312/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що справу розглянуто у її відсутність, що позбавило її можливості захистити свої інтереси, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. У справі немає даних про причину зупинки транспортного засобу під її керуванням. Оскільки працівником поліції не було здійснено її зупинку, то усі подальші дії щодо неї, зокрема, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення, вважати законним не можна. На момент зупинки транспортного засобу у поліцейських був відсутній спеціальний технічний засіб для проведення огляду, а коли його привезли, то огляд проводився без роз`яснення прав та порядку проведення огляду. Працівник поліції не повідомив та не роз`яснив в якому медичному закладі та за якою адресою вона має право на проведення огляду, не роз`яснено порядок і строки проведення огляду у медичному закладі та наслідки від його проходження. Наявність в матеріалах справи направлення підтверджує формальний характер дій працівників поліції, головною метою яких є притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято 23.02.2023 та згідно супровідного листа від 24.02.2023 направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с.12-14,16).

Копію постанови ОСОБА_1 отримала 10.03.2023, що підтверджується розпискою (а.с.17).

Оскільки ОСОБА_1 не була присутня під час прийняття оскаржуваної постанови, беручи до уваги, що апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови (надійшла до суду 20.03.2023), з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2023 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

У судове засідання, призначене на 04 квітня 2023 року, ОСОБА_1 не з`явилася.

04 квітня 2023 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила перенести судове засідання у зв`язку з сімейними обставинами.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки, будь-яких поважних причин, які унеможливили явку ОСОБА_1 до суду, останньою не наведено. Позиція ОСОБА_1 викладена в апеляційній скарзі і вона не обґрунтувала необхідність її безпосередньої присутності в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №285456 від 25.12.2022, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Олексієнко В.М., 25.12.2022 о 03 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. В. Порика, 14, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом AUDI4, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встанволеному законом порядку в присутності лікаря-нарколога КНП ЦТЗ «Соціотерапія « ВОР, висновок позитивний 2,99 проміле (а.с.2).

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 25.12.2022, складеного лікарем ОСОБА_2 , за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння: Алкотест 6820 2,99 проміле, Алкотест 6820 2,67 проміле (а.с.5).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що її вина доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що справу розглянуто у її відсутність, що побавило її можливості захистити свої інтереси, і що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, однак, вказані доводи не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 30.01.2023 та 22.02.2023 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, а інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, дійшов висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує висновки суду першої інстанції щодо її обізнаності про розгляд справи 30.01.2023 та 22.02.2023. Будь-яких поважних причин, які унеможливили її явку до суду апелянтом також не наведено.

У даному випадку не можна говорити про порушення судом права ОСОБА_1 на захист, оскільки з моменту складення відносно останньої протоколу про адміністративне правопорушення (25.12.2022) і до винесення оскаржуваної постанови судом (22.02.2023) пройшло достатньо часу, однак, ОСОБА_1 своїми правами, визначеними ст. 268 КУпАП, не скористалася.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості захищатися та доводити свою невинуватість під час апеляційного перегляду справи.

ОСОБА_1 також вказує, що у справі немає даних про причину зупинки транспортного засобу під її керуванням, однак, по-перше, при вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідності з`ясовувати підстави зупинки немає, по-друге, як встановлено судами, ОСОБА_1 поліцейськими не зупинялася, а огляд їй було запропоновано пройти після спричинення нею дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки працівником поліції не було здійснено її зупинку, то усі подальші дії щодо неї, зокрема, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним не можна.

Вказана позиція апелянта є хибною, оскільки будь-яких заперечень з приводу керування транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлювала. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечує.

Апеляційними судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2023 у справі про адміністративне правопорушення №127/30692/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася.

У постанові вказується, що 25.12.2022 о 03 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Порика, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi A4, державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не обрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила наїзд на дорожній камінь. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Тобто факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним.

Доводи апеляційної скарги з приводу неповідомлення та нероз`яснення ОСОБА_1 , в якому саме медичному закладі вона мала право на проведення огляду на стан сп`яніння, порядку і строків проведення огляду та наслідків відмови від його проходження, а також формального характеру направлення не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 після відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, погодилася на проведення огляду в закладі охорони здоров`я і пройшла такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Тому стверджувати про те, що дії працівників поліції мали формальний характер, головною метою яких є притягнення особи до адміністративної відповідальності, при тому, що за результатами огляду в ОСОБА_1 підтверджено стан сп`яніння (в 14 разів перевищує допустимий показник проміле алкоголю в крові), є недоречним.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності сторони обвинувачення, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право, зокрема, брати участь у розгляді справи, а частиною другою цієї статті встановлені випадки обов`язкової участі прокурора (провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу).

Тобто законодавством передбачено випадки, коли участь прокурора у розгляді судом справ про адміністративне правопорушення є обов`язковою та випадки, коли участь є факультативною.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, обов`язкова участь прокурора при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП, не передбачена законом.

Саме по собі незалучення прокурора, тобто відсутність сторони обвинувачення при розгляді справи не може визнаватися аналогічною відмові прокурора від підтримання державного обвинувачення, про що зазначає апелянт.

Відтак, процесуальні підстави для обов`язкового залучення прокурора при провадженні у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення якого притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відсутні, отже постанова суду першої інстанції не може бути скасована з цих підстав.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало