Номер провадження: 33/813/337/23
Номер справи місцевого суду: 522/1201/23
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Воронцова Л.П.,

за участю: секретаря судового засідання - Кузьміч Г.Р.,

захисника - адвоката Куцигіна І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 24 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 грудня 2022 року о 19:00 год. знаходився в розташуванні 101 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд під час розгляду справи допустив порушення процесуального законодавства, а наявні в матеріалах провадження докази не підтверджують його вини щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Зокрема суд не повідомив його належним чином про дату та час розгляду справи та безпідставно послався на наявну в матеріалах провадження заяву про розгляд справи за його відсутності, а також про визнання вини, оскільки вказана заява написана під примусом.

Вказує, що жодного освідування на стан сп`яніння у лікаря чи за допомогою спеціальних технічних засобів не проходив, відповідних пропозицій чи вимог щодо проходження такого огляду йому ніхто не висував. При цьому наведені в акті твердження про відмову від проходження огляду не відповідають дійсності.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не звився, нелажним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Захисник ОСОБА_1 - Куцигін І.В., апеляційну скаргу підтримав, з підстав зазначених у ній.

Заслухавши адвоката Куцигіна І.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши вимоги та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому продовжений до 19 травня 2023 року включно.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ч. 3 статті 172-20 КУпАП, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

На обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на дані протоколу № А3425 №342 від 14 грудня 2022 року про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП ОСОБА_1 , який було складно командиром військової частини НОМЕР_1 , що відповідає вимогам п.14 ч.1 ст.255 КУпАП, за участю свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.п. 3).

Відповідно до вищезазначеного протоколу у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом.

Згідно даних акту фіксації відмови ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження або спростування факту алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 14.12.2022 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.п. 4).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП інкримінованими йому діями підтверджується його письмовими поясненнями, згідно яких, ОСОБА_1 пояснив, що 14.12.2022 року вживав алкогольні напої. (а.п. 5)

ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнав, що підтверджується власноруч підписаною ним заявою. (а.п. 7)

Доводи скарги про те, що суд в порушення ст 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Доводи скарги про те, що письмові пояснення ним під примусом свого керівництва, є необґрунтованими і підлягають відхиленню, оскільки зі скаргою на дії керівництва він не звертався, під час розгляду апеляційної скарги не встановлено будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на підписання документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнь та відмови від проходження аналізу на вміст алкоголю.

З урахуванням наведеного та з урахуванням того, що дії командира військової частини при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 не були оскаржені у встановленому законом порядку, апеляційний суд доходить висновку, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, діяла у межах наданих йому повноважень.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено. Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що жодних заперечень, застережень чи зауважень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративне стягнення.

Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові вийшов за межі обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які не інкримінувались, а саме, за змістом протоколу ОСОБА_1 інкримінується виконання обов`язків військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода та розмова. Тоді, як суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів та появі таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04, «Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду, постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП а саме за виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 24 січня 2023 року скасувати, постановити нову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 655 грнивень на користь держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.П.Воронцова