Справа №950/1073/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бакланов Р. В.
Номер провадження 33/816/87/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Дейниченко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 950/1073/22 за апеляційною скаргою захисника СТЕЦЕНКА В. М. на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 25.10.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Стеценка В. М.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник СТЕЦЕНКО В. М. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу правопорушення, оскільки суддя суду першої інстанції не взяв до уваги надані ОСОБА_2 показання, який хоча і підтвердив, що надав своїм знайомим, з якими спільно вживали спиртні напої ключі від свого мотоциклу, але не припускав, що хтось з них сяде за кермо, що свідчить про відсутність умислу у його підзахисного на передачу керування т/з особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що виключає наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 25.10.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно постанови, 29.06.2022 о 20-00 год. на вул. Широка с. Василівка Сумського району Сумської області ОСОБА_2 передав керування мотоциклом МТ-10 д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9г ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Стеценка В. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 315325 від 30.06.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 передав право керування т/з особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9г ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких убачається, що він 29.06.2022 близько 19-30 год. разом з ОСОБА_2 вживали спиртне, близько 20-00 год. він попросив у ОСОБА_2 його мотоцикл, на що останній погодився, після чого він сів за кермо та разом ОСОБА_4 поїхали до с. в с. Першотравневе (а. с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких 29.06.2022 він разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вживали спиртне, після чого разом з ОСОБА_3 попросили у ОСОБА_2 його мотоцикл, на що останній погодився, але повідомив, що в ньому мало палива, дістав з карману ключі та віддав їх ОСОБА_3 , вони з ОСОБА_3 поїхали, а ОСОБА_2 пішов в будинок відпочивати (а. с. 5);

- постановою у справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2022, якою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що о 20 год. 00 хв. 29.06.2022 на вул. Широка с. Василівка, Сумського району, Сумської області керував т/з МТ-10, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР;

- результатами розгляду матеріалу ЄО ВП №3 (м. Лебедин) від 29.06.2022 № 2858, згідно якого інспектором СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Птіциним Ю. у період з 29.06.2022 до 08.07.2022 розглянуто матеріал по анонімному зверненню з приводу того, що невідомі викрали мотоцикл МТ-10, який знаходився біля магазину. В ході розгляду даного матеріалу ОСОБА_2 пояснив, що він 29.06.2022 близько 16-00 год. на мотоциклі МТ-10 д. н. з. НОМЕР_1 приїхав до свого однокласника ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , взявши з собою пляшку алкоголю. Побачив там ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими почав розпивати спиртні напої. Випивши зайвого пішов відпочивати до будинку, а коли через деякий час вийшов з будинку помітив відсутність власного т/з, після чого його знайомий звернувся із повідомленням на лінію «102». Згодом він згадав, що сам дав мотоцикл ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як вони просили останнього дати їм його т/з, щоб поїхати по власним справам. Також ОСОБА_2 повідомив, що претензій будь-якого характеру до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не має, із заявою до ВП № 3 звертатись не бажає та попросив здійснити припинення перевірки з даного факту, так як він сам дав дозвіл останнім взяти його транспортний засіб (а. с. 19).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9а ПДР встановлено заборону водієві керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно п. 2.9г ПДР встановлено заборону водієві передавати керування т/з особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність умислу у ОСОБА_2 на передачу керування т/з особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки факт передачі керування т/з ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та результатами розгляду матеріалу ЄО ВП № 3 (м. Лебедин) від 29.06.2022 № 2858 за фактом анонімного звернення щодо викрадення мотоциклу МТ-10 д. н. з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 було відомо, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що знижує його увагу та швидкість реакції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, застосовуючи до ОСОБА_2 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн і позбавлення права керування т/з на строк один рік, суддя суду першої інстанції не урахував, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинення дій, які визначені в диспозиції вказаної статті, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування т/з на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Оскільки за встановлених обставин ОСОБА_2 не був водієм та не здійснював керування т/з, а тільки передав право керування іншій особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то в даному випадку суддя суду першої інстанції безпідставно визначив ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування т/з на строк один рік.

З урахуванням наведеного, постанову суду першої інстанції в частині накладеного стягнення щодо ОСОБА_2 необхідно змінити, виключивши накладене на нього стягнення у виді позбавлення права керування т/з на строк один рік, а в іншій частині постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника СТЕЦЕНКА В. М. задовольнити частково.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 25.10.2022 відносно ОСОБА_11 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням суддею суду першої інстанції норми матеріального права.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання судді суду першої інстанції на застосування до ОСОБА_11 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 25.10.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов