ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4623/23
провадження № 3/753/2399/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гармаша М.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В с т а н о в и в:

05 березня 2023 року о 23 год. 15 хв. на вул.Світлій, 1 в м. Києві ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем «SAAB» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав, що він був зупинений працівниками поліції безпідставно. У стані сп`яніння він не перебував, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Гармаш М.Ю. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 05.03.2023 року о 23-05 год. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без будь яких законних підстав. Під час спілкування поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не залучивши при цьому уповноважену особу Військової служби правопорядку у ЗС України, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а огляд військовослужбовця, повинен відбуватися у присутності уповноваженої особи ВСП, відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП. Разом з цим, захисник наголосив, що у ОСОБА_1 були відсутні будь які ознаки алкогольного сп`яніння, які б давали підстави поліцейським вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування поліцейські не повідомили ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння вони у нього виявили та не роз`яснили йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також захисник звернув увагу, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, відповідно до обстановки, що склалася, координація рухів у нього не була порушена, тобто у нього були взагалі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. А тому вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, захисник вважає безпідставною, незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає встановленому законом порядку. Крім цього, на думку захисника Гармаша М.Ю. була провокації з боку працівників поліції до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, які в свою чергу, фактично спровокували ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, оскільки весь час наголошували, шо він може відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому вводивши його в оману щодо наявності передбаченого законом права відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначаючи, що в подальшому він пояснить причину відмови у суді. Захисник надав письмове пояснення та просив долучити його до справи.

За клопотанням захисника Гармаша М.Ю. в якості свідка був викликаний та допитаний поліцейський ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, свідок ОСОБА_2 в суді показав, що 05.03.2023 року він перебував на чергуванні, з його екіпажом зв`язався екіпаж «ТОР» та повідомили, що на вул. Світлій був зупинений водій автомобіля «SAAB» ОСОБА_1 , у якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а у них не було приладу «Драгер» і вони попросили під`їхати другий екіпаж. Свідок зі своїм екіпажом під`їхали, водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог законодавства, ніякого тиску та провокації з їх боку не було, права були роз`яснені. Водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано на бодікамеру та складено протокол про адміністративне правопорушення. На питання захисника, свідок ОСОБА_2 вказав, що ознаки сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення і ці ознаки були йому оголошені, коли зачитували протокол і ОСОБА_1 з цим протоколом був ознайомлений, про що поставив свій підпис у протоколі. Щодо незалучення уповноваженої особи ВСП, поліцейський вказав, що ОСОБА_1 говорив, що проходить службу у військовій частині, однак не надав підтверджуючих документів та навіть не назвав номер військової частини, а тому у них і не було підстав залучати уповноважених осіб ВСП. Поліцейський вказав, що всі дії були проведені відповідно до вимог діючого законодавства, ОСОБА_1 було зрозуміло повідомлено про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гармаша М.Ю., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 05 березня 2023 року о 23 год. 15 хв. на вул.Світлій, 1 в м. Києві ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем «SAAB» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР поліцейськими долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт та відеозапис з бодікамери.

Так, з долученого відеозапису вбачається, що на неодноразові питання працівників поліції, чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою технічних засобів або у медичному закладі у лікаря нарколога, останній відмовився, крім цього з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку спілкувався з поліцейськими на українській мові, а потім почав спілкуватися на іноземній мові, роблячи вигляд, що він їх не розуміє, такі дії ОСОБА_1 свідчать про умисне ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, з метою ухилення від адміністративної відповідальності за дане правопорушення.

Крім цього, з дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки та оголошено про ознаки сп`яніння, які були у нього виявлені під час зупинки транспортного засобу під його керуванням, також роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з чим він погоджувався без заперечень, що повністю спростовує доводи захисника, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та не оголошені ознаки алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені.

Також з даного відеозапису не вбачається, що дії працівників поліції носили провокативний характер, а навпаки, працівники поліції намагалися роз`яснити ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положенням ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями вимог частини 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, відповідно до вимог п. 2, 6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинк и транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів або у лікаря нарколога, в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши водія ОСОБА_1 та виявивши у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до вищевказаним вимог закону та за наслідками відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника Гармаша М.Ю., що дії працівників поліції були провокативними суд не приймає до уваги, оскільки вони є надуманими, які повністю спростовуються відеозаписом та даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо порушень поліцейськими вимог ст. 266-1 КУпАП, яка регулює проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та у таких випадках зобов`язує поліцейських залучити уповноважену особу ВСП Збройних Сил України до проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, суд не приймає до уваги та вважає хибними, оскільки вказана норма ст. 266-1 КУпАП застосовується виключно до військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, а не стосується водіїв транспортних засобів, які рухаються на території країни та повинні нести адміністративну відповідальність на загальних засадах, за правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Натомість з даної норми не вбачається, що вона стосується військовослужбовців, які керують транспортними засобами у якості водії та перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також, під час дослідження доказів, не знайшли свого підтвердження доводи захисника, що поліцейськими було порушено право на захист ОСОБА_1 під час складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , порушень вимог закону та відомчих нормативних актів поліцейськими допущено не було.

Доводи захисника, що під час проведення процедури оформлення адміністративного матеріалу та складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього були допущені суттєві порушення вимог діючого законодавства, суд вважає хибними, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована на боді камеру, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складений на відповідному бланку, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та вимог ст. 256 КУпАП. Разом з цим, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення поставив підпис, що він ознайомлений зі змістом протоколу, правами та обов`язками, вказав, що пояснення надасть у суді, а будь які інші зауваження останнім не викладалися.

Аналізуючи зібрані та перевірені судом докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, характер та обставини вчинення правопорушення, негативні наслідки, які могли настати внаслідок даного правопорушення, дані про його особу, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя