Справа № 458/267/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи

Згідно супровідного листа відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за вихідним №1105/01/60-2023 від 14.03.2023 року на адресу Турківського районного суду Львівської області було скеровано матеріали на 34 аркушах, компакт-диск з відеозаписом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, які надійшли в Турківський районний суд Львівської області 15.03.2023 року за вхідним № 962/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа № 458/267/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності, передбачені ст.164 КУпАП.

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791772 від 10.03.2023 року, складеного дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції Старостою В.М. вбачається, що 23.02.2023 року 11 год 00 хв в АДРЕСА_2 ПП БТФ «Чертур» в особі ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності, а саме здійснювала розпилювання деревини без одержання документа дозвільного характеру, а саме акту введення експлуатацію, чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Зі складеними з приводу виявленого адміністративного правопорушення з протоколом про адміністративне правопорушення порушниця ознайомилася, було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів та підприємницькій діяльності, вбачав в діях такої особи порушення.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правоможним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на час поступлення адміністративних матеріалів в суд і на момент їх розгляду судом, зважаючи на присутність особи відносно якої розглядаються адміністративні матеріали, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду адміністративних матеріалів.

В судове засідання ОСОБА_1 прибула, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Відтак, вбачаючи про відсутність порушення прав особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, оскільки згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах "Федіна проти України" від 02.09.2010 року, "Смірнова проти України" від 08.11.2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 року тощо).

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки складений протокол про адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, "Малофєєва проти Росії" (заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання ОСОБА_1 прибула, 28.03.2023 року через канцелярію суду подала заяву перенесення справи на інше число у зв`язку із поданням характеризуючих документів.

Інших заяв і клопотань на адресу суду не надходило.

З наявних документів вбачається, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, оскільки є осудною особою, яка досягла віку, яка підлягає адміністративній відповідальності.

Окрім цього, згідно вимог закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом, може бути лише суб`єкт господарювання. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є керівником Приватного підприємства «Будівельно-торгової фірми "Чертур"», тобто є суб`єктом господарювання.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 791772 від 10.03.2023 року, складеного дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції Старостою В.М. вбачається, що 23.02.2023 року 11 год 00 хв в АДРЕСА_2 ПП БТФ «Чертур» в особі ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності, а саме здійснювала розпилювання деревини без одержання документа дозвільного характеру, а саме акту введення експлуатацію, чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися.

Протокол не містить жодних зауважень з боку порушниці, а до матеріалів справи додані її письмові пояснення в яких вона зазначає, що згідно наказу за будівництво та лісопереробку відповідає її чоловік ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 Господарського кодексу України передбачає, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст..164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Диспозиція ч. 1 ст.164 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З положень ст.164 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією нормою настає зокрема, у разі провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тобто норма ч. 1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

Крім того суд зазначає, що у Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за зверненням жителів міста Жовті Води встановлено, що суд не може відмовити у правосудді, якщо мають місце ущемлення прав і свобод громадян, інакше це було б порушенням прав на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежено.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вичерпний перелік документів дозвільного характеру затверджено Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності». Відповідно до ст. 1 цього Закону забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

У складеному протоколі працівник поліції не вказує правильної і повної назви дозвільного органу, його юридичну адресу, місцезнаходження за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ, який зобов`язаний видати суб`єкту господарювання документ дозвільного характеру.

Окрім цього, у складеному протоколі працівник поліції не вказує правильної назви документу дозвільного характеру, який повинен бути в наявності у особи, стосовно якої складено протокол - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво чи інший документ.

Окрім цього, у складеному протоколі працівник поліції не вказує норму спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

У складеному протоколі працівник поліції вказує, на думку суду, про два різні види господарської діяльності «розпилювання деревини без одержання документа дозвільного характеру, а саме акту введення експлуатацію».

Працівник поліції, не надаючи підтверджуючих документів порушення ОСОБА_1 диспозиції ст..164 КУпАП і не зазначаючи виду документу дозвільного характеру, в описовій частині протоколу, проводячи саме таке формулювання порушення як «розпилювання деревини без одержання документа дозвільного характеру, а саме акту введення експлуатацію» призводить до ситуації, коли суд повинен здогадуватися про наступне: який вид господарської діяльності порушено в дозвільному характері ОСОБА_1 - розпилювання деревини, чи введення в експлуатацію невідомо чого.

Згідно Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» передбачено назви документів дозвільного характеру.

Виходячи з лінгвістично-синтаксичних помилок, допущених в описові частині фабули протоколу, виходячи з саме такого проведеного формулювання адміністративного порушення як «розпилювання деревини без одержання документа дозвільного характеру, а саме акту введення експлуатацію», на думку суду, працівник поліції зобов`язний був вказати один із таких документів дозвільного характеру - Дозвіл на виконання будівельних робіт, який передбачений Законом України «Про врегулювання містобудівної діяльності»; Дозвіл на спеціальне використання природних рослинних ресурсів , який передбачений Законом України "Про рослинний світ"; Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, який передбачений Земельним кодексом України; Сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який передбачений Законом України «Про врегулювання містобудівної діяльності»; Спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток), який передбачений Лісовим кодексом України.

Всупереч вище вказаним вимогам закону, поліцейський зазначає в протоколі ВАБ № 791772 від 10.03.2023 року про порушення ОСОБА_1 вимог постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року, яка не внесена в Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, що затверджений цим Законом.

Окрім, суд зауважує про відсутність взаємозв`язку між здійсненням господарської діяльності з розпилювання деревини та нормами Постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року, оскільки постанова визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Окрім того, згідно із Національним класифікатором України «Класифікація видів економічної діяльності», затвердженого наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 року № 457 лісопильне та стругальне виробництво (код 16.1 з підкодами) відноситься до переробної промисловості (код С), в той час як будівництво будівель (код 41 з підкодами) відноситься до будівництва (код F), у зв`язку із чим зазначені вище види економічної діяльності є різними і на них відповідно поширюються різні нормативно-правові акти щодо порядку отримання дозвільних документів.

Окрім цього, до матеріалів справи долучено пояснення гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак в якому статусі по даній справі є зазначені вище особи, у протоколі серії ВАБ № 791772 від 10.03.2023 року не вказано, крім цього такими поясненнями неможливо підтвердити чи спростувати наявність/відсутність у ОСОБА_1 відповідних дозвільних документів.

Окрім цього, до матеріалів справи долучено скеровані запити працівником поліції у державні підприємства та установи. Водночас, ні на час поступлення матеріалів в суд, ні на час їх розгляду судом, працівник поліції не надав результатів отриманих відповідей на скеровані ним запити.

Також до матеріалів справи долучено ОСОБА_1 підтверджуючі документи того, що підприємством на законній правовій підставі було придбано лісопродукцію для використання на підприємстві, об`єкти нерухомості перебувають на відповідній правовій підставі у використанні і на балансі підприємства, яким присвоєно вуличні номерні знаки, а також те, що земельна ділянка використовується за цільовим призначенням за згори органу місцевого самоврядування, і діяльність підприємства проводиться згідно КВЕДів та установих документів підприємства.

Таким чином, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 164 КУпАП.

Відшкодування шкоди.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у п.п.1-4 ст.213 КУпАП одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. В даній справі суд не вирішує питання про відшкодування винним майнової шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, оскільки така шкода не заподіяна.

Вирішення питання про вилучені речі і документи.

Судом не вирішується питання стосовно вилучених речей і документів, оскільки такі не вилучалися.

Положення про стягнення судового збору.

Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який станом на 01.01.2021 року становить 2270,00 грн. З 01.01.2021 року цей розмір судового збору становить 454,00 грн. (2 270 х 0,2 = 454,00).

Оскільки провадження у справі закривається, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.38,221,245,246,247,283,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній на підставі протоколу серії ВАБ № 791772 від 10.03.2023 року, складеного дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції Старостою В.М. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та особою, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційн ої скарги.

Суддя Р.І. Ференц