ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Русєвої А.С.,
за участю:
секретаря судового засідання Романюка П.С.
захисника Петрушко І.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 361770 від 11.03.2023 року та ААД № 358873 від 11.03.2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

11.03.2023 року о 19:34 год. у м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, керуючи автомобілем «Hyundai Palisade», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля та майна пішохода, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

11.03.2023 року ОСОБА_1 о 22:30 год. у м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, керував автомобілем «Hyundai Palisade», з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При встановленні судом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено, що рік народження особи вказаний в протоколі є невірним, замість правильного «1977» вказано «1971», що підтверджено паспортом громадянина України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулось 06.04.2023 року вину не визнав та пояснив, що 11.03.2023 року о 19:40 год. він їхав автомобілі марки «Hyundai Palisade», під керуванням ОСОБА_3 в якості пасажира. Рухаючись по вул. Водопровідній у м. Одеса, раптом відчули поштовх, ОСОБА_3 зупинив автомобіль. Він пішов подивитись, що з пішоходом, а ОСОБА_3 віддав наказ піти за водою для потерпілої. Після того, як потерпілу забрали до лікарні, працівники почали складати протокол відносно нього, але він одразу повідомляв поліцейським, що не був за кермом авто, водієм є інша особа, яка відлучилась до магазину. Однак вони все одно склали на нього протокол за ст. 124 КУпАП. Пізніше, поліцейські стали пропонувати йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, але незважаючи на його постійні твердження, що він не є водієм автомобіля, співробітники поліції сприйняли це за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні, яке відбулось 06.04.2023 року, пояснила, що 11.03.2023 року вона переходила дорогу на нерегульованому пішохідному переході, раптово відчула удар та впала на землю, до неї підбігли люди та почали допомагати їй, далі її забрала карета швидкої медичної допомоги. При цьому, потерпіла також дала суду показання про те, що не бачила хто був за кермом автомобіля, який здійснив зіткнення з нею. Але через деякий час з нею зв`язався ОСОБА_3 , який вибачився за те, що сталось та повністю відшкодував їй завдану шкоду, тому вона не має претензій будь-якого характеру до нього.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбулось 06.04.2023 року пояснив суду, що він є військовослужбовцем, водієм службового автомобіля «Hyundai Palisade» і перебуває в підпорядкуванні ОСОБА_1 11.03.2023 року увечері він разом зі ОСОБА_1 рухався на цьому автомобілі по вул. Водопровідна у м. Одеса, наближившись до пішохідного переходу несподівано відчув поштовх, вийшов з автомобіля та побачив потерпілу, яка лежала на дорозі. Виявити завчасно потерпілу на переході йому завадив автобус, який рухався попереду. ОСОБА_1 , який їхав разом з ним, сказав принести води, тому він терміново пішов до магазину. В силу ситуації, яка склалась він розгубився, хвилювався за здоров`я потерпілої, тому і побіг в магазин за водою. Коли повернувся на місце, співробітники поліції почали складати протокол відносно ОСОБА_1 . ОСОБА_3 говорив, що він був за кермом, тому коли прибула слідчий, вона направила його на освідування, яке він пройшов та встановлено, що він в стані алкогольного сп`яніння не був.
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились. При цьому судом вживались заходи щодо їх явки до суду, однак в телефонному режимі секретарю судового засідання, вказані свідки повідомили про неможливість явки до суду з причин їх знаходження поза межами м. Одеси. З урахуванням обставин неможливості явки свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд, зі згоди сторони захисту та відсутності заборон у КУпАП здійснення таких дій, вважав за можливе оголосити письмові покази цих свідків в судовому засіданні.
Так, згідно письмових пояснень від 11.03.2023 року свідок ОСОБА_5 пояснив, що він рухався на автомобілі «Mercedes», державні номерні знаки НОМЕР_1 по вул. Водопровідна, та побачив як автомобіль «Hyundai» збив людину на пішохідному переході, побачив як дівчина впала та після чого, він побіг на допомогу та викликали швидку.
У письмових поясненнях від 11.03.2023 свідок року ОСОБА_6 пояснив, що він рухався в лівій смузі на автомобілі «Mercedes», державні номерні знаки НОМЕР_2 по вул. Водопровідна в сторону Стальканат о 19:34 год., та побачив, як автомобіль «Hyundai Palisade» проїхав справа від нього по правій полосі та зачепив людину на пішохідному переході, ОСОБА_5 зупинився та підійшов до людини та з автомобіля «Hyundai Palisade» вийшов та підійшов до людини чоловік та намагався надати допомогу людині, яка лежала на пішохідному перехресті та вони викликали швидку.

У письмових поясненнях від 11.03.2023 року свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона перебувала пасажиркою в автомобілі «Mercedes», державні номерні знаки НОМЕР_2 та вони рухались в лівій смузі по вул. Водопровідна. Вона стала свідком як автомобіль «Hyundai Palisade» проїхав справа від їх автомобіля по правій полосі та зачепив дівчину на пішохідному переході, проїхав вперед 200 м. і зупинився. Вона та ОСОБА_8 вийшли з машини на допомогу дівчині. З автомобіля «Hyundai Palisade» також вийшов чоловік допомогти дівчині, потім викликали швидку.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 не керував автомобілем 11.03.2023 року, всі наявні у справі докази підтверджують це та спростовують висновок поліцейських, викладений у протоколах про адміністративні правопорушення. Також повідомила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є військовослужбовцями. Автомобіль є власністю військової частини, на користування таким автомобілем військовослужбовцям видається дорожній лист. Копія листа № 1698 підтверджує, що водієм даного автомобіля є ОСОБА_3 та тільки він має право сідати за кермо. Просила суд закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,130 КУпАП.
Суд, заслухавши притягуваного, його захисника, потерпілу, свідка ОСОБА_3 , дослідивши долучені до справи докази, у тому числі письмові пояснення свідків, надавши оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зі змісту диспозиції ст.124 КУпАП слідує, що об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху ПДР, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
За частиною першою статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, в кріслі колісному; водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП за нормами частин 2,3 цієї статті: огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.; у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Норми статті 266 КУпАП є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів (далі Інструкція), щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Згідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Крім того, відповідно до пункту 6 Порядку №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене як ст.124 так і ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає безумовному доведенню факт керування особою транспортним засобом, тобто те, що особа була водієм, далі вже, після встановлення факту керування особою транспортним засобом, порушення учасниками дорожнього руху ПДР, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинний зв`язок між наведеним діянням та наслідками (ст.124 КУпАП); наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду (ст.130 КУпАП).

Судом були досліджені СД-диски з відеозаписом з нагрудних камер/відеореєстратора поліцейських, додані до матеріалів провадження, переглядом яких встановлено, після прибуття поліцейських на місце події, на ньому є присутнім ОСОБА_1 , який на запитання поліцейських одразу заявляє, що не є водієм автомобіля «Hyundai Palisade», що водій автомобіля відійшов в магазин (19:49 год.) Крім того, на місці події присутні свідки, які на питання поліцейських відповідають, що бачили момент ДТП та побігли на допомогу, але не бачили хто був водієм автомобіля (диск № 1, 19:48 год. відеозапису). О 20:24 год відеозапису ОСОБА_3 знаходиться на водійському сидінні, однак у нього нічого не запитують, не встановлюють чи від початку той був за кермом. О 20:45 год. відеозапису ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан сп`яніння стверджуючи, що саме він знаходився за кермом автомобіля, але той знову повідомляє, що був пасажиром автомобіля, з тих самих підстав відмовляється надати поліцейським посвідчення водія та пройти огляд на стан сп`яніння. Так само з переглянутих судом відеозаписів, долучених до справи, не вбачається факту встановлення керування саме ОСОБА_1 автомобілем під час скоєння ДТП, хоча з відеозаписів видно, що поліцейські вживали заходи для встановлення водія, який керував автомобілем та скоїв ДТП, але фактично та беззаперечно його не встановили. При цьому судом не може бути взятий до уваги фрагмент відеозапису де поліцейський на власний мобільний пристрій веде відеозйомку монітору в приміщенні сторожки, яка розташована поблизу з місцем ДТП, з відображенням камер зовнішнього відеоспостереження, оскільки з цього фрагменту відео через його погану якість не можливо встановити чи це саме автомобіль, про який ідеться в протоколі і чи то особи, які знаходились в ньому. Також цей фрагмент відеозапису не приймається судом з огляду на те, що цей доказ зібраний з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року за №1026, в частині вимог здійснення відеореєстрації правопорушення безпосередньо на відеореєстратор поліцейського.
Таким чином, слід констатувати, що відеозаписи, долучені до матеріалів провадження відображають лише певні розмови, процесуальні дії і не відображають відомостей безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є однією з невід`ємних складових для кваліфікації дій притягуваного за ст.ст.124, 130 КУпАП, а тому не може бути визнаний у справі належним доказом. Отже відео, що додано як доказ у справі не дає можливості суду поза розумним сумнівом встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи саме він скоїв ДТП, порушивши ПДР і чи дотримано працівниками поліції встановлений порядок проведення огляду згідно ст.266 КУпАП.
Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння, порушив ПДР та скоїв ДТП.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених судом доказах, та оцінених в їх сукупності з протоколами про адміністративні правопорушення, які ставляться у вину притягуваному. Зокрема поясненнях самого ОСОБА_1 , який на місці події, в суді і в протоколах про адміністративні правопорушення стверджував, що транспортним засобом не керував, а водієм був ОСОБА_3 , поясненнях потерпілої, яка заявила, що не бачила хто був водієм, але шкоду їй відшкодовував ОСОБА_3 , який представився водієм автомобіля, поясненнями ОСОБА_3 , який заявив, що саме він керував автомобілем та скоїв ДТП, тому і відшкодовував шкоду потерпілій, поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які пояснювали, що бачили ДТП, але хто був за кермом не бачили. В сукупності з іншими доказами, факт керування автомобілем саме ОСОБА_3 підтверджує і дорожній лист №1698, копія якого надана суду захисником, згідно якого автомобіль є власністю військової частини НОМЕР_3 , водієм даного автомобіля є ОСОБА_3 . Будь-яких інших доказів, на підставі яких можна було б безумовно стверджувати про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованих йому правопорушень, або які спростовували позицію притягуваного, судом не встановлено, а тому суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, трактує всі сумніви на користь притягуваного.

Судом також досліджено додані до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП матеріали дослідчої перевірки, зібрані слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Шляхтицькою А.Ю., яка була викликана на місце ДТП у зв`язку з травмуванням пішохода та була присутня на місці ДТП, а саме протокол огляду місця ДТП та схема до нього, висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 , пояснення відібрані слідчим у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які безумовно свідчать проте, що слідчою встановлено, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем «Hyundai Palisade» та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Проте, поліцейські, не зважаючи на встановлення слідчою ще о 22:00 год. 11.03.2023 року (час складання протоколу огляду місця ДТП та схеми) факту керування автомобілем в момент ДТП ОСОБА_3 та направлення його на огляд для визначення стану сп`яніння, що фактично спростовувало факт керування автомобілем ОСОБА_1 , складають протоколи про адміністративні правопорушення відносно останнього за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП о 23:11 та 23:35 год, відповідно.

Більш того, не може залишитись поза увагою суду і той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 у м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, керував автомобілем «Hyundai Palisade», з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився 11.03.2023 року о 22:30 год. Натомість, судом встановлено, що подія ДТП та подія відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння є взаємопов`язаними, отже і час керування, зазначений в протоколах має збігатись. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_1 час зазначений 19:34 год, коли і сталась ДТП. Така суперечність в зазначенні часу скоєння адміністративних правопорушень також ставить під сумнів їх скоєння ОСОБА_1 , а поліцейський зазначив такий час з метою приховати невчасне направлення на огляд особи, що також підтверджено відеозаписом де зафіксовано розмови поліцейських між собою про це.

Крім того, суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зазначено, що в наслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України сталося зіткнення з пішоходом, та транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП, диспозиція якої передбачає пошкодження транспортних засобів або іншого майна, як настання певних наслідків, як обов`язкового елемента об`єктивної сторони цього правопорушення, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.
З метою перевірки обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом досліджена схема ДТП, складена поліцейським, яка не містить даних про настання наслідків ДТП у виді пошкодження транспортних засобів. В цьому документі в графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП» зазначено «бампер з правої сторони, переднє праве крило», але таке зазначення взагалі не свідчить про наявність на цих складових частинах автомобіля механічних пошкоджень, а лише підтверджує їх наявність на авто. Відсутність механічних пошкоджень на автомобілі також підтверджують пояснення ОСОБА_3 та протокол огляду місця ДТП, складений слідчою, згідно якого на передньому правому крилі є сліди, залишки від одягу і особистих речей постраждалої й про будь-які механічні пошкодження не ідеться. Отже суть адміністративного правопорушення, що викладена в протоколі не підтверджена, тому не відповідає диспозиції статті 124 КУпАП і, відповідно не містить об`єктивної сторони цього правопорушення, що виключає в діях особи склад цього адміністративного правопорушення.
Одночасно суд констатує, що в матеріалах справи також відсутні будь-які достовірні дані про виконання поліцейськими вимог ч.1, 7 ст. 266 КУпАП, щодо про відсторонення притягуваного від керування транспортним засобом та про передачу керування автомобілем уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія.

Так, аналіз вказаної норми вказує, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена необхідність відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

А тому встановлений факт не відсторонення ОСОБА_1 працівниками поліції від керування транспортним засобом також ставить під сумнів висновок поліцейського про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та зібрані у справі докази.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та протиправності його відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану сп`яніння при викладених в протоколах про адміністративні правопорушення обставинах.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, порушив ПДР скоїв ДТП та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку визначення стану сп`яніння, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена поза розумним сумнівом допустимими і належними доказами.

Разом з цим, судом не беруться до уваги надані захистом результати проведення досліджень КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 17.03.2023 року ОСОБА_1 про його тверезість 11.03.2023 року, оскільки по-перше у зв`язку з тим, що судом встановлено, що він не керував транспортним засобом, отже у нього не виникло обов`язку проходити такий огляд, по-друге перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій (ч.3 ст. 266 КУпАП). КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» не входить до переліку цих закладів, а проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Суд також не приймає до уваги твердження захисника про порушення процедури складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо відмови проходження огляду на стан сп`яніння з посиланням на відсутність при проведенні огляду двох свідків, по-перше з огляду на те, що частина 2 статті 266 КУпАП містить імперативні положення про те, що присутність свідків при проведенні огляду особи на стан сп`яніння вимагається лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису, по-друге, суд повторює, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у нього не виникло обов`язку проходити такий огляд.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до ст. 8 Конституції України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови проголошено 10 квітня 2023 року о 16:00 год., в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/6051/23
Номер провадження №3/522/5013/23
Головуючий суддя Русєва А.С.