Провадження № 3/554/362/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» квітня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Нечай А.А.,

прокурора Тищенка П.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

представника правопорушника адвоката Пікарєвої К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава об?єднаний адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області НПУ у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого директором КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення №191, №194, №195, №197, №199 від 14.11.2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», будучи, згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: підписав та видав накази від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б, якими особисто на власний розсуд визначив собі розмір премії у сумі 10 000 грн. 00 коп., не повідомив у встановленому цим законом порядку безпосереднього керівника, а саме Харківську обласну раду, Департамент охорони здоров?я Харківської обласної державної військової адміністрації про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколів про адміністративні правопорушення №192, №193, №196, №198, №200 від 14.11.2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», будучи, згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, маючи приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді отримання премії, під час виконання службових повноважень, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме власноручно підписав та видав накази від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б, якими особисто на власний розсуд визначив собі розмір премії у сумі 10 000 грн. 00 коп., чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав, просить закрити провадження у справі відносно нього, за відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Також від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення, відповідно до яких та обставина, що він на власний розсуд визначив собі премію та преміював себе на суму 10 000 грн, маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді премії, не відповідає дійсності. У нього були відстуні дискреційні повноваження з цього питання, оскільки жодного рішення на власний розсуд він не приймав. Рішення про преміювання керівника лікарні приймається головним розпорядником коштів на принципах, обумовлених Колективним договором та Положенням про преміювання працівників підприємства. Листом Департаменту охорони здоров?я від 24.03.2022 року №06-15/295 було дозволено здійснювати диференціацію заробітної плати керівника лікарні за рахунок встановлення доплат, надбавок, премій в межах наявного фонду на оплату праці. Протоколом зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022 з обговорення і схвалення диференціації заробітної плати з метою стимулювання керівника та працівників лікарні, вирішено схвалити диференціацію заробітної плати з метою стимулювання керівника та працівників КНП ХОР «ОКНЛ». В зборах трудового колеткиу він участі не приймав і не голосував за вказне рішення. Питання визначення конкретного розміру стимулюючих виплат з урахуванням меж наявного фонду оплати праці лікарні віднесено до повноважень і віддання бухгалтерського відділу та відповідного бухгалтера, оскільки керівник лікарні не володіє відповідними фінансовими даними для прийняття такого конкретного рішення. Конкретний розмір диференціації заробітної плати, з урахуванням наявного фонду оплати праці, був визначений бухгалтерським відділом. Сума в 10 000 грн. визначена саме цим відділом та становить розмір його посадового окладу. Таким чином, він особисто не приймав рішення про власне преміювання. Крім того, в жодному документі не зазначено, що вказана сума є премією, це диференціація заробітної плати за рахунок фонду оплати праці. Отже, видаючі відповідні накази, він не мав жодних дискреційних повноважень в частині призначення вказаної суми і не міг впливати на прийняття чи не прийняття цього рішення, оскільки в даному випадку він лише виконував погодження Департаменту охорони здоров?я від 24.03.2022 №06-15/295 та рішення зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022 року. Таким чином, доказів, що він діяв в умовах реального конфлікту інтересів, матеріали справи не містять, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопршення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП зазначено, що він, не повідомив у встановленому законом порядку безпосереднього керівника Харківську обласну раду та Департамент охорони злоров?я про наявність в нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею відповідних наказів. Разом з тим, відповідно до положення про КНП ХОР «ОКНЛ» управлінням майном лікарні здійснює Харківська обласна рада. Департамент охорони здоровя забезпечує лише галузеву політику та розвиток лікарні. Таким чином, у разі виникненя реального конфлікту інтересів директор лікарні має повідомити саме Харківську обласну раду, оскільки саме вона здійснює управління майном лікарні, а не Департамент охорони здоров?я, як зазначено у протоколі. Разом з тим, на запит ДСР УСР в Харківській області, Харківською обласною радою надано відповідь від 04.10.2022 року, згідно якої внаслідок російської агресії було пошкоджено будинок Ради, а отже канали зв?язку: внутрішній, зовнішній або регулярний в період з 01.03.2022 по теперішній час в повному обсязі не відновлені, у зв?язку із чим відсутні відомості щодо повідомлень директором КНП ХОР «ОКНЛ» про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів в період з 01.01.2022 по теперішній час. Отже, в матеріалах справи відстуні докази того, що він не повідомив про реальний конфлікт інтересів Харківську обласну раду перед видачею відповідних наказів. Вищевикладене свідчить про відсутність в його діях також складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Документом із найпізнішою датою, на якому грунтуються висунуті проти нього обвинувачення, є відповідь лікарні від 02 листопада 2022 року, яка надійшла і була зареєстрована в ДСР УСР в Харківській області 09.11.2022 року. Відтак, саме з 09.11.2022 ДСР УСР в Харківській області виявлено особу, яка нібито вчинила правопорушення - ОСОБА_1 , а отже протоколи про адміністративні правопорушення відносно нього мали бути складені не пізніше 10.11.2022 року, проте відповідні протоколи були складені 14.11.2022 року, що є порушенням вимог ч.2 ст. 254 КУпАП. Оскільки у цій справі не представлено належних і допустимих доказів на підтвердження як наявності самої події адміністративних правопорушень, так і наявності в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Представник правопорушника адвокат Пікарєва К.К. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, за відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, повністю підтримала доводи, викладені в письмових запереченнях ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та всі надані до них докази повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 відповідних складів адмністративних правопорушень. Просить притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП. Від клопотання, яке було заявлено ним в судовому засіданні 07.03.2023 року про направлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 прокурору або органу досудового розслідування в порядку ст. 253 КУпАП відмовився, вважає, що в діях правопорушника наявні склади саме адміністративних правопорушень, тому просить прийняти рішення по суті.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, доводи його представника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступних висновків:

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП до протоколів про адміністративні правопорушення, особою, якою складено протоколи, додано наступні документи: копія довідки від 14.11.2022 року; копія витягу з Положення про ДСР УСР в Харківський області НПУ; копія Положення КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня»; копія Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом КНП ХОР «ОКНЛ» на 2022-2025 роки; копія наказу від 13.03.2020 №51-к про продовження трудових відносин зі ОСОБА_1 ; копія посадової інструкції КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня»; копія контракту від 05.03.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ХОР, в особі голови ради ОСОБА_2 , копія листа Департаменту охорони здоров?я від 24.03.2022 року №06-15/295 про дозвіл здійснювати диференціацію заробітної плати керівника лікарні за рахунок встановлення доплат, надбавок, премій в межах наявного фонду на оплату праці; копія протоколу зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022; копії наказів від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б, підписаними ОСОБА_1 про диференціацію заробітної плати ОСОБА_1 в березні, квітні, травні, червні, липні 2022 року в межах фонду заробітної плати в сумі 10 000 грн.; копія довідки про доходи ОСОБА_1 з січня по липень 2022 року; копія відповіді Харківської обласної ради від 04.10.2022 року, копія відповіді Департаменту охорони здоров?я ХОДВА від 29.08.2022; копія відповіді Департаменту запобігання конфлікту інтересів НАЗК від 26.08.2022; копії Додатків №1, №2, №3, №4, №6, №, №8, №9, №10, №11, інші копії Додатків, копії рапортів, запитів, відповідей на них; копії витягів з ЄДРПОУ; розпорядження голови ВС від 08.03.2022 №2/0/9-22.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до наступних висновків:

До Октябрського районного суду м. Полтави, на підставі розпорядження голови ВС від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» 22.11.2022 надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 об`єднано адміністративні матеріали № 554/14152/22 (3/554/5177/2022), № 554/14156/22 (3/554/5179/2022), № 554/14154/22 (3/554/5178/2022), № 554/14157/22 (3/554/5180/2022), № 554/14158/22 (3/554/5181/2022), № 554/14159/22 (3/554/5182/2022), № 554/14161/22 (3/554/5183/2022), № 554/14162/22 (3/554/5184/2022), № 554/14163/22 (3/554/5185/2022), № 554/14164/22 (3/554/5186/2022) відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру - № 554/14152/22 (провадження № 3/554/5177/2022).

Так, судом встановлено, що 05.03.2020 р. між ОСОБА_1 , директором КНП ХОР «ОКНЛ» та Харківською обласною радою, в особі ОСОБА_2 ,. було укладено контракт №347 щодо продовження трудових відносин із ОСОБА_1 на умовах контракту.

Згідно копії наказу №51-к від 13.03.2020 р. продовжено трудові відносини ОСОБА_1 на посаді директора КНП ХОР «ОКНЛ» на умовах контракту строком на 3 роки з 14.03.2020 по 14.03.2023 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, ОСОБА_1 , згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права, та є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Умови оплати праці та матеріального забезпечення керівника КНП ХОР «ОКНЛ» визначаються Контрактом, Колективним договором та Положенням про преміювання працівників підприємства.

Листом Департаменту охорони здоров?я Харківської обласної військової адміністрації від 24.03.2022 року №06-15/295 дозволено керівникам комунальних закладів/некомерційних підприємств охорони здоров?я, що належать до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Харківської області здійснювати диференціацію заробітної плати керівника лікарні за рахунок встановлення доплат, надбавок, премій та ін. відповідно до вимог чинного законодавства та положень колективних договорів.

Відповідно до протоколу зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022 з обговорення і схвалення диференціації заробітної плати з метою стимулювання керівника та працівників лікарні, на підставі листа Департаменту охорони здоров?я Харківської обласної військової адміністрації від 24.03.2022 року №06-15/295 та Колективного договору на 2022-2025 роки, схвалено диференціацію заробітної плати з метою стимулювання керівника та працівників КНП ХОР «ОКНЛ».

З протоколу зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022 вбачається, що в зборах трудового колективу 25.03.2022 р. директор КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 участі не приймав, за вказане рішення не голосував, а отже особисто не приймав рішення про диференціацією своєї заробітної плати.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що питання визначення конкретного розміру диференціації заробітної плати з метою стимулювання керівника та працівників КНП ХОР «ОКНЛ», з урахуванням меж наявного фонду оплати праці лікарні, віднесено до повноважень і віддання бухгалтерського відділу та відповідного бухгалтера.

Відповідно до наказів директора ОСОБА_1 від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б, згідно листа Департаменту охорони здоров?я Харківської обласної військової адміністрації від 24.03.2022 року №06-15/295, директору КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 диференціювати заробітну плату у березні 2022, квітні 2022, травні 2022, червні 2022 та липні 2022 в межах фонду заробітної плати у сумі 10 000 грн.

Розмір диференціації заробітної плати в сумі 10 000 грн. підтверджується також довідками про доходи, виданих ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що конкретний розмір диференціації заробітної плати, з урахуванням фонду оплати праці, був визначений бухгалтерським відділом та сума в розмірі 10 000 грн. становить розмір його посадового окладу.

Спростувань щодо цього матеріали справи не містять, прокурором під час розгляду справи надано не було.

Крім того, в жодному з вивчених судом доказів, не зазначено, що вказана сума є премією, у всіх наданих доказах зазначено, що це диференціація заробітної плати за рахунок фонду оплати праці.

Таким чином, судом встановлено, що видаючі відповідні накази, директор КНП ХОР «ОКНЛ» не мав жодних дискреційних повноважень в частині визначення розміру диференціації заробітної плати і не міг впливати на прийняття чи не прийняття цього рішення, оскільки в даному випадку він лише виконав погодження Департаменту охорони здоров?я Харківської обласної військової адміністрації від 24.03.2022 року №06-15/295 та рішення зборів трудового колективу №2 від 25.03.2022 року.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", корупційне правопорушення - це умисне діяння, що має ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Корупція - це використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов?язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов?язаних із цим можливостей.

Згідно частини 1 статті 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 172-7 КупАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В примітці до вказаної статті та п.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв?язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об?єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов?язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об?єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов?язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об?єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Статтею 28 відповідного Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Обов?язковою умовою складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 статті 172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів як суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об?єктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді.

Для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об?єктивність або неупередженість прийняття рішення, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, по-третє, така суперечність не може впливати, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій. Отже, конфлікт інтересів, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» має місце у випадках, коли приватний інтерес особи впливає або суперечить об?єктивності чи неупередженості при прийнятті нею рішень.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. …;

3) наявність повноважень на прийняття рішення. …;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

В протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено і з матеріалів справи не встановлено, в чому саме полягає конфлікт інтересів в даному конкретному випадку та в чому саме виникла суперечність між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень, тобто наявності реального (очевидного), а не потенційного чи уявного впливу на об?єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Жодних доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять.

За таких умов, не можна погодитись із тим, що ОСОБА_1 вчинялись дії в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки такого конфлікту встановлено під час розгляду справи не було.

Нормами чинного КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи (ч.4 ст. 28 Закону).

Згідно листа в.о. керівника Департаменту запобігання конфлікту інтересів №30-12/18343-22 від 26.08.2022 директор КНП ХОР «ОКНЛ» зобов?язаний повідомити про наявність в його діях конфлікту інтересів керівника органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення його з посади.

Відповідно до положення про КНП ХОР «ОКНЛ» (п.1.3 Розділу І) управлінням майном лікарні здійснює Харківська обласна рада, а розвиток лікарні забезпечує Департамент охорони здоров?я Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до укладеного контракту №347 від 05.03.2020 щодо продовження трудових відносин, сторонами контракту є ОСОБА_1 та Харківська обласна рада.

Таким чином, ОСОБА_1 у разі наявності у нього конфлікту інтересів повинен повідомити саме Харківську обласну раду, а не Департамент охрони здоров?я Харківської обласної державної адміністрації, як, в тому числі, зазначено в протоколах за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно відповіді Харківської обласної ради від 04.10.2022 року, вимогами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особа про наявний у неї конфлікт інтересів повинна повідомити, використавши любий зручний для неї канал зв?язку: внутрішній, зовнішній або регулярний. Внаслідок російської агресії було пошкоджено будинок Рад, а отже канали зв?язку в період з 01.03.2022 по теперішній час в повному обсзяі не відновлені, у зв?язку із чим відсутні відомості щодо повідомлень директором КНП ХОР «ОКНЛ» про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів в період з 01.01.2022 по теперішній час.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п .2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов?язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

Оскільки судом під час розгляду справине було встановлено об`єктивних та суб`єктивних ознак реального конфлікту інтересів, наявністі суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його повноваженнями як директора КНП ХОР «ОКНЛ» при підписанні та видачі наказів від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б щодо диференціації заробітної плати ОСОБА_1 у березні 2022, квітні 2022, травні 2022, червні 2022 та липні 2022 в межах фонду заробітної плати у сумі 10 000 грн., обов?язку, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» у ОСОБА_1 не виникло.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не підтверджено і прокурорм в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 , як директор КНП ХОР «ОКНЛ» при підписанні та видачі наказів від 30.03.2022 року №03-1/б, від 28.04.2022 року №04-1/б, від 30.05.2022 року №05-1/б, від 29.06.2022 року №06-1/б та від 29.07.2022 року №07-1/б щодо диференціації заробітної плати ОСОБА_1 у березні 2022, квітні 2022, травні 2022, червні 2022 та липні 2022 в межах фонду заробітної плати у сумі 10 000 грн. діяв в умовах реального конфлікту інтересів, а отже в його діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що уповноваженою особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення, а також прокурором в судовому засіданні не здобуто та не наведено достатніх, належних і переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а доводи останнього, разом з доводами його представника, під час розгляду справи, не спростовані.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає

Керуючись ст. ст. 7, 9, ч.1 та ч.2 ст. 172-7, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна