Справа № 446/1984/22 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/681/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Карпінської О.Б. на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 20.11.2022 о 22:49 год. на 521км+200м автодороги Київ-Чоп керував транспортним засобом марки "AUDI Q7", номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

На постанову судді захисник Карпінська О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Карпінська О.Б. покликається на те, що постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом; відмовився від огляду в медичному закладі; поліцейськими не дотримано процедури огляду, ОСОБА_1 не направлено на огляд до медичного закладу; відеозапис є неналежним доказом, переривається та не відображає дійсну хронології подій.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , захисник Карпінська О.Б. не з`явились.

Судове засідання призначались судом апеляційної інстанції на 15:45 год 29.05.2023 ОСОБА_1 , захисник Карпінська О.Б. не прибули. Судове засідання було відкладено на 09:45 год. 20.06.2023.

20 червня 2023 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник Карпінська О.Б. у судове засідання не прибули, захисник подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні. Клопотання апеляційним судом було задоволено, апеляційний розгляд відкладено на 10:30 год. 26.06.2023.

Проте 26.06.202 ОСОБА_1 та його захисник Карпінська О.Б. у судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та захисник Карпінська О.Б. не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являються до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , захисника Карпінської О.Б., як зловживання учасниками справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 363651 від 20.11.2022 (а.с.1);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від огляду (час 22:53:09). Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови, але ОСОБА_1 повідомив, що випив з товаришем вино, тому прилад може показати вміст алкоголю. У подальшому працівники поліції залучили двох свідків та в їх присутності в чергове запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а у випадку незгоди з результатом огляду роз`яснили право проходження огляду у медичному закладі. ОСОБА_1 від огляду в медичному закладі відмовився (час 23:26:10), а згодом відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу (час 23:26:33). Після чого поліцейський повторно роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови (а.с. 2);

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 20.11.2022 зі змісту яких вбачається, що 20.11.2022 були запрошені працівниками поліції о 23:30 год. у якості свідків, де в їх присутності ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився пройти огляд на місці за допомогою прилад «Драгер» та в медичному закладі (а.с. 4-5);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 6196357 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, такі апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису на такому зафіксовано, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, та повідомив поліцейським, що поспішає, оскільки у нього захворів брат. Крім того ОСОБА_1 не висловлював працівникам поліції будь-яких зауважень чи заперечень, щодо керування автомобілем. Відтак зафіксовані на нагрудну камеру працівниками поліції події та пояснення, які надавав ОСОБА_1 , підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів спарив відеозапис є неналежним доказом, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Карпінської О.Б. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах