Номер провадження 3/521/9613/23

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Роїк Д.Я., при секретарі Примакіній С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Херсонській області, за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД №044395 від 19.04.2023 року про адміністративне правопорушення, 19.04.2023 року об 19 годині 00 хвилин в м. Херсоні по вул. Чорноморська, 43 водій ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Однак, до початку розгляду справи, на адресу суду надійшли заперечення по суті складеного протоколу, відповідно до яких зазначив про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не керував транспортним засобом, а був пасажиром.

На підставі викладених обставин, вважає, що складання та оформлення вищевказаного протоколу відносно нього виконано не належним чином, оскільки він не є суб`єктом даного правопорушення, а тому просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожньому руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою та виключною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які були досліджені судом під час розгляду справи, не відображають факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент його зупинки, а відображають процесуальну послідовність складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

З долучених до матеріалів справи та досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів 472362 та 474949 вбачається, що відеозйомка починається та відбувається біля автомобіля. Руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Жодним доказом у справі не доведено, що ОСОБА_1 зупинили під час керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про які зазначено в протоколі.

Суддя зазначає, що необхідною умовою для подальшого використання наданого відеозапису, як доказу, є його інформативність та якість запису. Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події. Вкрай доречним є і відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом, зазначенням точної дати. Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відео зображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці.

Разом з тим, наданий суду відеозапис не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останнього.

Попри це, сам ОСОБА_1 неодноразово наголошував на те, що він не керував транспортним засобом, що підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами.

Отже, працівниками поліції жодного іншого доказу на підтвердження обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , окрім самого протоколу, не надано та спростовується відео з нагрудних камер поліцейських.

Як вже зазначалося доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, яка встановлена у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 року (п.146), принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

Враховуючи викладене, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст. 266 КУпАП, тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення останнім вимог Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, судовий збір відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не стягується.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк