Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Наумчука І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 листопада 2022 року об 09 год. 35 хв. на вул.17-го Вересня в с.Жидичин Луцького району, керував автомобілем марки «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною.

Зазначає про те, що та обставина, що він був доставлений для проходження огляду в медичний заклад працівниками поліції не знайшла свого підтвердження будь-якими доказами у справі. При цьому, працівники поліції Луцків В.І. та ОСОБА_2 пояснили, що при огляді в медичному закладі вони присутніми не були. Про це також свідчить відсутність під час проведення огляду в медичному закладі відеозапису. Більше, того оскільки під час проведення огляду не застосовувались технічні засоби відеофіксації, то така процедура повинна була проводитись в присутності двох свідків, однак цього зроблено не було, що на його думку, є порушенням порядку проведення огляду. Вважає, що такий огляд вважається недійсним, а тому не може братись в якості доказу його винуватості. На його переконання, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Наумчука І.П., які апеляцію підтримали з підстав викладених у ній та просили задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №274808 від 21.11.2022, за змістом якого ОСОБА_1 21 листопада 2022 року об 09:35 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі в графі пояснення він зазначив, що пояснення надасть в суді, підписав його і отримав копію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу, і це фіксувалось на боді-камеру;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КП «ВМЦТЗ» від 21.11.2022, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), а результат огляду позитивний 0,61%;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2022, який виданий лікарем ОСОБА_3 КП «ВМЦТЗ, та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2022, відповідно до висновків яких у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,61%;

- рапортом працівника поліції Драгомирецького В.В. від 21.11.2022 в якому він, окрім іншого зазначив про те, що був зупинений водій ОСОБА_1 , оскільки не був пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу. Однак, огляд на місці завершити не вдалось через дії ОСОБА_1 , які не давали змоги приладу зробити аналіз вмісту алкоголю у видиханому повітрі. Тому зі згоди водія огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння був проведений в медичному закладі, в ході якого виявлено алкогольне сп`яніння. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться й відеозаписами із боді-камери працівника поліції, з яких окрім іншого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . У нього як водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він добровільно без будь-якого примусу погодився на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, однак цього не зробив через несправність приладу, які могли виникнути у зв`язку неправильним використанням цього приладу (продував неправильно). У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. Такий відеозапис на думку суду є цілком допустимим доказом, яким підтверджено події, які відбувались на місці зупинки транспортного засобу аж до направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для огляду.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (працівники поліції) фактично підтвердили факти зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження ним на місці зупинки огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, який він не зміг пройти у зв`язку із виходом з ладу приладу і можливо через неправильні дії водія при його продуванні, а також його направлення зі згоди в медичний заклад для проведення огляду. Після проходження огляду в медичному закладі та повернення на місце зупинки транспортного засобу, на ОСОБА_1 в присутності адвоката було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, посилання сторони захисту на те, що в матеріали не містять доказів доставляння ОСОБА_1 на медичний огляд в медичний заклад, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються дослідженими доказами у справі, які вказують про протилежне.

Крім того, твердження апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду є цілком неспроможними. Так, сторона захисту вказує про те, що оскільки в медичному закладі при проведенні огляду не застосовувались технічні засоби відеофіксації огляду, а також при цьому не було і свідків, то такий огляд вважається недійсним.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п.п.6, 7 розділу І цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

За положеннями ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 спочатку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, однак цього зроблено не було через виниклу несправність приладу. Такі обставини повністю зафіксовані на відеозаписі боді-камери працівника поліції. Після цього, зі згоди ОСОБА_1 його огляд було проведено в медичному закладі, за результатами якого лікарем складено відповідний акт та висновок щодо результатів медичного огляду, який міститься в матеріалах справи і, який на думку апеляційного суду в даному випадку є цілком належним та допустимим доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП.

При цьому, той факт, що процедура проведення огляду в медичному закладі не була зафіксована на технічний засіб відеозапису та при цьому також не були свідки, в даному випадку не може вважатись істотним порушенням норм права та тягнути за собою недійсність такого огляду, як про це вказує апелянт, оскільки медичний огляд було проведено лікарем, який жодним чином не є заінтересованою особою, і його результати зафіксовано в акті та висновку щодо результатів медичного огляду. Крім того, слід зазначити про те, що згадана Інструкція та ст.266 КУпАП не вказує на обов`язковість застосування технічних засобів відеозапису чи присутності свідків при проведенні медичного огляду в медичному закладі.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що процедура проведення огляду ОСОБА_1 була проведена у відповідності до норм чинного законодавства, а його висновки в даному випадку є цілком дійсними.

Також апеляційний суд не встановив жодних порушень, які б вказували на порушення права на захист ОСОБА_1 .

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2023 року в даній справі, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк