Справа №295/5289/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції ДПП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

20.04.2023 року о 21 год. 19 хв. за адресою м.Житомир, пров. Косачів, 10, водій ОСОБА_1 керував мопедом Альфа д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі, згідно висновку лікаря№283 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Від подальшого керування т/з водій відсторонений згідно ст.266 КУпАП.

В судові засідання розгляд яких було призначено на 04.05.23, 25.05.223, 21.06.2023 ОСОБА_1 не з`явився, в телефонному режимі заявляв клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість на роботі. Судом було задоволено вказані клопотання, розгляд справи відкладено на 21.06.2023, про що направлено смс повістку на мобільний номер телефону ОСОБА_1 , яку згідно довідки про доставку останній отримав 25.05.2023. Проте, на вказану дату ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав. Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх в протоколі, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, що ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Незважаючи на викладене, у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутністі.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, доведена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №463531 від 20.04.2023; копією постанови про адміністративне правопорушення від 20.04.2023 відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч.4, 122 ч.2 КУпАП, що підтверджує факт керування транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення ПДР. Встановлено, що ОСОБА_1 керує т/з з ознаками алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій погодився та за його вимогою доставлений до медичної установи; висновком КУ "Обласний медичний спеціалізований центр "Житомирської обласної ради №283 від 20.04.2023 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; копією постанови Богунського райнного суду м.Житомира від 02.08.2022 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КупАП, затосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Згідно довідки відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 28.04.2023, інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності за ОСОБА_1 відсутня.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, оскільки відсутня інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності за ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.130 ч.2, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М.Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.