Справа № 477/192/23
Провадження № 3/477/313/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

24 січня 2023 року о 00:15 год. в Миколаївській області, Миколаївський (Вітовський) район, на перехресті автодоріг Н-11 та М-14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 219010, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, що зокрема підтверджується рекомендованою поштовою кореспонденцією, направленою за адресою, зазначеною ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які були повернуті до суду з відміткою пошти про повернення поштового відправлення в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Крім того, на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області (https://gt.mk.court.gov.ua/sud1411/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. Дані щодо інших засобів зв`язку в матеріалах справи відсутні. Клопотання про відкладення судових засідань не надходили, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями частини 5 статті 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 277 КУпАП, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно достатті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставістатті 251 КУпАПза допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно пункту 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно вимог ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 140837 від 24 січня 2023 року, 24 січня 2023 року о 00:15 год. в Миколаївській області, Миколаївський (Вітовський) район, на перехресті автодоріг Н-11 та М-14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 219010, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, порушення вчинено повторно протягом року.

Згідно довідок старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А. В. від 24.01.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, та згідно постанови БАБ № 668051 від 19.10.2022 року, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повторно порушив вимоги п. п. 2.1а ПДР України, усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, його відношення до вчиненого відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП є штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн.

Відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 4 ЗаконуУкраїни «Про судовийзбір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот)грн., який перераховувати на розрахунковий рахунок: UA0014001, отримувач Миколаїв. ГУК /Миколаїв. обл/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя А.А. Саукова