Справа № 159/2324/23
Провадження № 3/159/1107/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, заміжня, працює: ТОВ «Верба-ВВ» - головний бухгалтер, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, головний бухгалтер ТОВ «Верба-ВВ» ОСОБА_1 вчинила порушення ведення податкового обліку, а саме: 1) п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що включається до складу наступного податкового звітного періоду декларації за січень 2023 року (рядок 21) на суму 38859 грн.; 2) п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на рахунок платника у банку у декларації за січень 2023 року (рядок 20.2.1) на суму 281107 грн; 3) абз. «б» п.200.4 ст.200, абз. «в» п.п..200.14. ст.214 Податкового кодексу України внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій Декларації за січень 2023 року в сумі 1743759 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпроАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Косендюк Я.А. з протоколом не погодився, просить закрити провадження у справі, вказуючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпроАП, зокрема ст.256 КУпроАП. А саме в графі «Дата, час і місце вчинення правопорушення» не вказана конкретна дата вчинення правопорушення, адже навіть якби ОСОБА_1 була винною, то порушення ведення податкового обліку вчиняється в конкретний день, а не під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом перевірки від 04.04.2023 року. У графі про вчинення правопорушення не вказано, в чому саме полягає «порушення ведення податкового обліку», а лише наводяться посилання на конкретні статті ПК України з абстрактним описом. Протокол не містить посилання на те, який конкретно вид податкової звітності іде мова, а також які саме документи було подано несвоєчасно або з недостовірними відомостями. Адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпроАП не є триваючим, тому і днем його вчинення є день, коли мав місце конкретний епізод порушення ведення податкового обліку. Викладене в акті перевірки є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки. Ані акт перевірки, а ні дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника, що в свою чергу, виключає підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за наслідками обставин, встановлених в акті перевірки. Будь-яких інших доказів, окрім Акту перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати закінчений склад винного і караного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти. На час розгляду справи по суті відсутні складені та узгоджувальні податкові повідомлення-рішення, які можуть створювати для платника будь-які наслідки. Акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, докази прийняття яких відсутні. До закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства. За 2021-2023 рр податкових перевірок ТзОВ «Верба-ВВ» контролюючими органами жодний факт, зазначений в актах перевірки не був підтверджений рішеннями судів у справах про визнання протиправними та скасування ППР.

Вислухавши ОСОБА_2 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 ст.163-1 КУпроАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також нормативного акту, який регулює ті обставини про які наведено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 .

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені нормативні акти, проте вони не містять диспозиції такого пункту в чому саме виявилось правопорушення, в протоколі відсутня кваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, в протоколі не зазначена дата скоєння правопорушення, а лише дата складання протоколу та дата акта перевірки.

Суб`єкт даного адміністративного проступку - спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , займаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «Верба-ВВ», порушила ведення податкового обліку.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту займання ОСОБА_1 посади головного бухгалтера ТОВ «Верба-ВВ» на момент проведення перевірки, її посадових обов`язків. Суд вважає, що відсутність таких документів не дає суду можливість дійти однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу доданий лише акт перевірки, який в розуміння КУпроАП не є належним доказом вчинення правопорушення, так як згідно сталої судової практики, викладене в акті перевірки є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпроАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.163-1, 247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

СуддяМ. В. Грідяєва