Справа № 496/557/23
Провадження № 3/496/1703/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від 1 взводу 2 роти 2 батальйону Полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2022 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 089671 за ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого він 27.12.2022 року о 11:15 годині за адресою: Одеська область, Одеський район, 452 км автодороги Київ -Одеса, керував транспортним засобом «DAF» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KEMPF державний номер НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом, що являється вчиненням повторного порушення протягом року, згідно постанови за ч. 2 ст. 126 ЕАР № 5843814 від 03.09.2022 року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

27 січня 2023 року суддею Біляївського районного суду Одеської області було винесено постанову та направлено матеріали справи про адміністративне правопорушення № 496/557/23 для належного оформлення до Полку управління патрульної поліції в Одеській області так як в матеріалах справи у графі «до протоколу додаються» вказано, що додається ПВР 474530, але даний доказ у матеріалах адміністративної справи відсутній.

09 березня 2023 року до Біляївського районного суду Одеської області повторно надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2023 року, справу про адміністративне правопорушення № 496/557/23, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

ОСОБА_1 та його захисник до судового засідання не з`явилися, але його захисник надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089671 від 27.12.2022 року та просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності по цій справі не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089671 від 27.12.2022 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються» зазначено, портативний відео реєстратор № 474530, який до матеріалів справи після доопрацювання доданий не був, що позбавляє суд можливості перевірити викладені у протоколі обставини.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зазначено відомості про накладення на нього адміністративного стягнення згідно постанови ЕАР № 5843814 від 03.09.2022 року, але до матеріалів справи додано постанову серії ЕАО № 5371152 від 04.05.2022 року, в якій в пунктах 9, 10 відсутні відомості щодо підпису особи яка її склала та відомості щодо вручення копії постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що унеможливлює встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Отже до матеріалів справи не додано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: постанову суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили.

Довідка старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Михайла Бойко, складена відповідно облікових даних бази ІПНП, не є рішенням уповноваженого органу, а отже не є доказом наявності в діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Особа вважається притягнутою до будь якої відповідальності з моменту набрання рішенням законної сили, тобто після закінчення строку на її оскарження, а кваліфікація правопорушення за ч. 5 ст.126КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відсутність в матеріалах справи постанов суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП та відомостей про набрання постанов законної сили є суттєвим недоліком матеріалів.

Також до матеріалів справи не додано доказів щодо факту керування автомобілем, а саме: показами свідків правопорушення, які підтвердять, що саме ця особа керувала транспортним засобом, фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

Суб`єктивна сторона адміністративного проступку полягає у ставленні суб`єкта до вчиненого антигромадського діяння. Основною ознакою є вина. Вина охоплює дві можливі форми стану психіки: умисел (прямий і непрямий) і необережність (самовпевненість і недбалість).

Суд звертає увагу на те, що повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте не надано суду доказів вчиненням ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5ст. 126 КУпАП. А надані докази на підтвердження інкримінованого правопорушення не є належними та допустимими з огляду на диспозицію ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221, 280 КУпАП є розгляд справи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги на відсутність відомостей про повторне вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 40-1,156, 247, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич