КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1215/2023 Категорія: ч. 1 ст. 178 КУпАП
ЄУН: 753/760/23 Суддя у І інстанції: Колесник О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Муконіної Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Муконіної Наталії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 24-1 КУпАП застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження,

В С Т А Н О В И Л А:

За змістом вказаної постанови відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 495828, 5 січня 2023 року близько 15.00 години за адресою: АДРЕСА_2 , в офісному приміщенні розпивав алкогольні напої, а саме шампанське «Фраголіно» та пиво, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на диспозицію ч. 1 ст. 178 КУпАП, зазначає про те, що ОСОБА_1 притягується до адмінвідповідальності за розпивання алкогольних напоїв у громадському місці. Визначальним є встановлення, чи належить місце, де вчинені певні дії, до визначених частиною 1 ст. 178 КУпАП місць, які підпадають під дію ч. 1 ст.. 178 КУпАП. Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим, не прийняв до уваги позицію захисту про те, що офіс не є тим громадським місцем, яке підпадає під визначення громадського місця або іншого місця, де заборонено розпивати спиртні напої. Офісне приміщення у справі - це офіс закритого типу, фактично є квартирою, пристосованою під використання під офіс, знаходиться у багатоповерховому житловому будинку.

Як зазначає захисник, суд в оскаржуваному рішенні посилається на положення частини 1 статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року, якою встановлено, що громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема, під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Проте, на переконання захисника, судом першої інстанції невірно надано розширене тлумачення «інших заборонених місць», до яких суд включив поняття «громадського місця», визначене наведеним законом. Захисник наголошує, що ні в частині 1 ст. 178 КУпАП, ні у переліку інших заборонених місць, передбачених ч. 1 ст. 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», взагалі не зазначене таке поняття, як громадське місце.

Захисник вважає, що правове визначення поняття «громадське місце» має значення для кваліфікації дій особи, яка з`явилась в такому місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Однак, такі дії ОСОБА_1 не інкриміновані.

На переконання апелянта, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, у вчиненні якого він визнаний винуватим.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Зважаючи на думку захисника, а також положення ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді,

- позицію захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, яка додатково пояснила, що приміщення, в якому відбувались всі події, є окремою квартирою, яка знаходиться в багатоповерховому будинку, до території якого відсутній вільний доступ, як і відсутній вільний доступ до будинку та до під`їзду,

- дослідивши матеріали справи, а також додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази, що містяться у матеріалах справи, а саме: протокол про притягнення до адміністративної відповідальності серії, рапорт та письмові пояснення ОСОБА_1 та інших учасників даної події, повністю узгоджуються між собою, а їх аналіз дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

При цьому судом в оскаржуваній постанові зазначено про те, що не беруться до уваги твердження представника правопорушника про те, що офісне приміщення не є місцем, забороненим для вжиття алкогольних напоїв, оскільки, Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року визначено, що громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що станом на час інкримінованого правопорушення - 5 січня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім.

Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), які мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Окрім того, згідно з Рекомендацією N R (87) 20 Комітету міністрів державам-членам «Про соціальний вплив на злочинність неповнолітніх» (прийнятою Комітетом міністрів 17 вересня 1987 року на 410-му засіданні заступників міністрів) при відправленні правосуддя стосовно неповнолітніх слід, зміцнювати правовий статус неповнолітніх під час розгляду справи, у тому числі під час розслідування поліцією, визнаючи, крім іншого:

- право використовувати захисника, який може, у разі необхідності, бути офіційно призначений і послуги якого оплачує держава;

- право на присутність батьків або іншого законного представника, які мають бути поінформовані з самого початку процесу.

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Проте, матеріали справи не містять даних, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 були присутні законний представник та захисник, що є порушенням права на захист ОСОБА_1 , та залишилось поза увагою як працівника поліції, яким складався протокол про адміністративне правопорушення, так і суду першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Окрім того, матеріалами справи встановлено та не заперечується захисником, що ОСОБА_1 5 січня 2023 року близько 15.00 години за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої, а саме шампанське «Фраголіно» та пиво.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові зазначено, що вказана квартира є офісним приміщенням.

У ЖК України викладені загальні вимоги про цільове призначення житлових будинків і житлових приміщень: вони призначені для постійного проживання громадян і для використання в установленому порядку як службових житлових приміщень і гуртожитків (ст. 6); громадяни повинні використовувати житлове приміщення відповідно до його призначення (ст. 10 ).

Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в особистій власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними для особистого проживання та проживання членів своїх сімей із правом розпоряджатися такою нерухомістю на власний розсуд - дарувати, продавати, заповідати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші, не заборонені законом, угоди.

Проте, змінити функціональне призначення жилого приміщення на нежиле можна лише в разі проведення його реконструкції відповідно до вимог закону, після чого власник внаслідок складання нового технічного паспорта зобов`язаний внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо нових показників об`єкта нерухомості.

Матеріали справи не містять даних про те, що жиле приміщення змінило своє функціональне призначення.

Окрім того, відповідно до п. 6 статті 1 Розділу 1 Закону України «Про захист прав споживачів» офісне приміщення - будь-яке приміщення (будівля тощо), в якому знаходиться суб`єкт господарювання або його філія, або його структурний підрозділ, або представництво.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана квартира є офісним приміщенням.

Те, що місце, де відбувались події, є квартирою, до якої відсутній вільний доступ, як і відсутній вільний доступ до будинку та до під`їзду, на чому наголошувала захисник як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду, підтверджується долученими захисником під час апеляційного розгляду фотознімками.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що диспозицією ч.1 ст. 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення, виходячи зі змісту вказаної правової норми, полягає у вчиненні різних дій:

1) у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях;

2) у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

ОСОБА_1 не інкримінувалась поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

У той же час вичерпний перелік місць, заборонених для споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв визначений статтею 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», згідно з якою встановлено обмеження щодо споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, використання електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме:

1) у закладах охорони здоров`я (крім споживання вин столових на території санаторіїв у спеціально відведених місцях);

2) у закладах освіти;

3) у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення), на зупинках транспорту, у підземних переходах;

4) у закладах культури;

5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);

6) у ліфтах і таксофонах;

7) на дитячих майданчиках;

8) на спортивних майданчиках;

9) у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ;

10) у місцях проведення спортивних змагань за участю дітей.

Квартира або офісне приміщення не підпадає під вказаний перелік місць.

Посилання ж в оскаржуваній постанові на Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року, яким дано визначення «громадське місце», передбачає заборону саме місць, де курити взагалі заборонено, а також, де можна, у разі спеціального облаштування. При цьому за змістом закону прямо передбачено, що його положення і визначення застосовуються виключно для цілей цього закону.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 495828, на який є посилання і в оскаржуваній постанові, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Муконіної Наталії Юріївни задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 24-1 КУпАП застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження, - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва