ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/405/23

Провадження № 3/568/258/23

03 квітня 2023 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Головного управління ДПС у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого директором (голова ліквідаційної комісії) ТОВ «Радивилів Агро» (, с. Михайлівка вул. Колгоспна, 43, Дубенського району Рівненської області),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2023р. на розгляд судді Радивилівського районного суду Рівненської області від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 2043/ж12/17-00-07-01 від 17.03.2023 вбачається, що директор (голова ліквідаційної комісії) ТОВ «Радивилів Агро» () ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку, а саме було занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за рахунок використання придбаних ТМЦ, не в господарській діяльністю платника податку у розмірі податку на додану вартість 108 283,00 грн., в тому числі за грудень 2018 р. на суму 50 534,00 грн., за грудень 2019 р. на суму 24 996,00 грн., за грудень 2021 р. на суму 32 753,00 грн., що призвело до зниження податкового зобов`язання з ПДВ на 108 283,00 грн. в т.ч. за листопад 2021р. на 75 530,00 грн. та за грудень 2021р. на 32 753,00 грн., чим порушив вимоги п. 189.1 ст. 189, абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п.200.1., п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Жодних заяв чи клопотань на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких доказів поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав та те, що приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 КУпАП, а також ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя визнає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподанні або несвоєчасному поданні аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, суддею встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 , будучи директором (голова ліквідаційної комісії) ТОВ «Радивилів Агро» (), порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: занизив податкові зобов`язання з податку на додану вартість за рахунок використання придбаних ТМЦ, не в господарській діяльністю платника податку у розмірі податку на додану вартість 108 283,00 грн., в тому числі за грудень 2018 р. на суму 50 534,00 грн., за грудень 2019 р. на суму 24 996,00 грн., за грудень 2021 р. на суму 32 753,00 грн., що призвело до зниження податкового зобов`язання з ПДВ на 108 283,00 грн., в т.ч. за листопад 2021р. на 85 530,00 грн. та за грудень 2021р. на 32 753,00 грн. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1КупАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 2043/ж12/17-00-07-01 від 17.03.2023, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- відомостями, які містяться в акті № 2294/ж5/17-00-07-01/34463783 від 16.03.2023р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Радивилів Агро», з яких вбачається, що перевіркою встановлено, що підприємством занижено суму податку на додану вартість на 108 283,00 грн., в тому числі за грудень 2018 р на суму 50 534,00, за грудень 2019 р. на суму 24 996,00 грн., за грудень 2021 р. на суму 32 753,00 грн., що призвело до зниження податкового зобов`язання з ПДВ на 108283,00 грн.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: порушення керівником підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Разом з тим зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 2043/ж12/17-00-07-01 від 17.03.2023, вбачається, що дане адміністративне правопорушення було вчинено в грудні 2018р., в грудні 2019 р. та в грудні 2021р., коли було проведене декларування податку на додану вартість.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин у даному випадку необхідним є встановити, чи вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є триваючим та чи не пропущені строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

За таких підстав суддя доходить висновку, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не носить характер триваючого та зважаючи на те, що порушення ведення податкового обліку мало місце у грудні 2018 р., у грудні 2019 р. та у грудні 2021р., тобто з моменту його вчинення пройшло більше трьох місяців, на даний час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, визначені у ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При цьому слід зауважити, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, чи винна дана особа у його вчиненні. Норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності такої вини справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже, суду спочатку необхідно встановити наявність чи відсутність в особи, відносно якої складено адмінпротокол, складу адмінправопорушення, а в подальшому вирішувати питання про можливість накладення на цю особу адміністративного стягнення.

Саме такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.04.2019 (справа № 927/623/18 ).

За таких обставин, враховуючи той факт, що суддя дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП, вже минули, суддя не вбачає підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, визначеного санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Також згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підлягає закриттю.

При цьому суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 38, 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Суддя О.М. Делалова