Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/140/23
Єдиний унікальний №733/116/23
Постанова

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Сакун І.А.,

потерпілого ОСОБА_2 та

адвоката Денисенка С.В,

розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

09 січня 2023 року о 12-00 год ОСОБА_1 по вул. Б. Хмельницького в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, керуючи автомобілем FORD MONDEO державний номерний знак НОМЕР_2 , не надав переваги в русі автомобілю ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , та допустив з ним зіткнення, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу, 09 січня 2023 року о 12-00 год ОСОБА_1 по вул. Б. Хмельницького в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, керуючи автомобілем FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 09 січня 2023 року приблизно о 12-00 год він рухався по вул. Б. Хмельницького в м. Ічня Чернігівської області в напрямку центру міста. У цей час з вул. Тарновського на його смугу руху по діагоналі різко виїхав автомобіль ЗАЗ. Щоб уникнути зіткнення з останнім він почав гальмувати, але так як було слизько, уникнути ДТП не вдалося. Водій автомобіля ЗАЗ категорично небажав викликати працівників поліції та повідомив, що визнає свою вину, при цьому власноручно, без будь-якого примусу, написав розписку про те, що зобов`язується оплатити ремонт транспортного засобу. Дійшовши згоди, вони обоє залишили місце ДТП. Однак, через деякий час ОСОБА_3 повідомив, що не збирається оплачувати ремонт автомобіля, так як виним себе не визнає, тому про ДТП було повідомлено працівників поліції, які склали протокол на обох учасників події.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 09 січня 2023 року приблизно об 11-30 год він рухався по вул. Тарновських, під`їхавши до «Т-подібного» перехрестя по вул. Б. Хмельницького, увімкнув лівий поворот та почав рух ліворуч, у цей час з лівої сторони від нього водій автомобіля FORD виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з його автомобілем. Будучи у стресовій ситуації на місці він визнав свою вину та погодився відшкодувати збитки, про що написав відповідну розписку. У зв`язку з цим працівників поліції вони не викликали та поїхали з місця ДТП. Оговтавшись від даної події, він повернувся на місце ДТП, оглянув його і зрозумів, що правил дорожнього руху він не порушував, так як виїжджав з Т-подібного перехрестя ліворуч, про що повідомив згодом іншого учасника ДТП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і суб`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки, відеозапису , у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Проте, зазначених вимог ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, вина останнього у порушенні вказаного пункту ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 065710 від 16 січня 2023 року, в якому викладено обставини ДТП;

- схемі місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, фотознімками, а також відео та фотознімками оглянутими на компакт-диску, відповідно до яких встановлено розташування транспортних засобів по відношенню один до одного на проїжджій частині;

- усних та письмових поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає, що на підставі досліджених у судовому засіданні доказів водій автомобіля FORD MONDEO ОСОБА_1 зобов`язаний був дати дорогу транспортному засобу ЗАЗ під керуванням ОСОБА_3 , що наближався праворуч, як того вимагає п. 10.11. Правил дорожнього руху, так як подія між цими водіями сталася на перехресті рівнозначних доріг.

Судом відхиляється твердження ОСОБА_1 про те, що ДТП сталося безпосередньо на його смузі руху, так як це спростовується переглянутими у судовому засіданні фотознімками.

Також суд відхиляє посилання адвоката Сакун І.А. на те, що ДТП сталося на перехресті нерівнозначних доріг, оскільки це спростовується матеріалами справи.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

Що стосуються порушення ОСОБА_1 п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, суд враховує наступне.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Судом установлено, що після дорожньо-транспортної пригоди її учасники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 довгий час залишалися на місці, і після того як останній погодився відшкодувати збитки, про що написав відповідну розписку, вони роз`їхалися.

Статтею дев`ятою КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З викладеного вище убачається, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було умислу залишати місце ДТП, що виключає у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

При накладенні стягнення за ст. 124 КУпАП суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, і вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки особі, яка скоїла адміністративне правопорушення, слід призначити стягнення, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Так як у судовому засіданні не встановлено пільг щодо сплати судового збору ОСОБА_1 , тому з останнього у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 33, 40-1, 221, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП, який становитиме 1 700 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. М. Овчарик