Номер провадження: 33/813/1278/23
Номер справи місцевого суду: 521/1762/23
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової В.І.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/1762/23 від 15.06.2023, відносно ОСОБА_1 , провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 без правових підстав встановлених законом, у матеріалах справи відсутня відмітка про те, що апелянту було належним чином вручено направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (відсутній підпис на направленні про його отримання апелянтом). Не допитані у якості свідків особи, що знаходились у автомобілі апелянта під час зупинки транспортного засобу, яким він керував. Не ознайомили ОСОБА_1 з диспозиціями статей 130 КУпАП та 268 КУпАП, 63 Конституції України. Апелянт був упевнений, що не вживав алкогольних напоїв, тому вирішив відмовитись від проходження відповідного тесту, у зв`язку з не згодою з процедурою його проведення. Зазначає, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом. Посилається на те, що протокол був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, відсутність понятих при складанні адміністративного протоколу, до протоколу не долучено направлення до медичного закладу, у протоколі не зазначено ні відео зйомки, а ні технічного засобу на яке було здійснено відео, не зазначено номер та серію «Драгер», яким планувалось проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння апелянта.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 361747 від 14.12.2022 року складений відносно ОСОБА_1 за те, що 14.12.2022 року в 22.48 год. в м. Одеса по просп. Адміральський, 36, ОСОБА_1 керував т/з Nissan д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних приладів на місці та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважав необхідним та достатнім застосувати до нього передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Інструкції).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 361747 від 14.12.2022 року, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 14.12.2022 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Nissan д/н НОМЕР_1 під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 , а також складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд враховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проте ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, на що патрульними було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, про що було оформлено направлення, однак ОСОБА_1 також відмовився від такого огляду, крім того ОСОБА_1 не заперечував проти складання протоколу.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , було зупинено патрульними поліцейськими, у зв`язку з повідомленням на «102» про те, що випивші люди збираються їхати на авто.

Щодо доводів апелянта, що у матеріалах справи відсутня відмітка про те, що апелянту було належним чином вручено направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (відсутній підпис на направленні про його отримання апелянтом) суд зазначає, що вони спростовуються матеріалами справи, оскільки в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння зазначено що апелянт від нього відмовився та стоїть підпис ОСОБА_1 .

Доводи, що не ознайомили ОСОБА_1 з диспозиціями статей 130 КУпАП та 268 КУпАП, 63 Конституції України також спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом на якому працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснює його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, на що останній повідомляє, що він з ними обізнаний.

Доводи, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом також спростовуються матеріалами справи, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився залишити транспортний засіб на узбіччі, послугами тверезого водія не скористався.

Щодо доводів, що у протоколі не зазначено ні відео зйомки, а ні технічного засобу на яке було здійснено відео, не зазначено номер та серію «Драгер», яким планувалось проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння апелянта, суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додаються відео з БК 474495, 475101,473730, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних приладів ОСОБА_1 відмовився, тому прилад Драгер не застосовувався.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова