Справа № 369/4590/22 суддя в І-й інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/1630/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 червня 2022 року серії ААБ № 042511 03 червня 2022 року о 17 год. 30 хв. в смт. Чабани по вул. Юності, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка хода, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. Тест на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «DRAGER» у присутності двох свідків. Результат тесту становить 2,81%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 06 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Кожем`яченко В.В., як окремий суб`єкт оскарження, 28 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 13 жовтня 2022 року залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги від 28 вересня 2022 року захисник ОСОБА_1 , адвокат Кожем`яченко В.В. вказує про те, що поліцейські здійснили фальсифікацію матеріалу відносно ОСОБА_1 . Так, протокол був складений без його участі взагалі. Підтвердженням цього є відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі, відсутність жодної відеозйомки та відсутність жодних реально існуючих свідків, що окрім факту фальсифікації є прямим порушенням ч. 2 ст. 266 та ст. 256 КУпАП. Крім того, матеріали справи навіть не містять пояснень свідків. В самому протоколі свідки вказані без їхніх адрес, що саме по собі є порушенням ст. 256 КУпАП та підставою поставити під сумнів цих осіб на ряду з тим фактом, що номери телефонів цих свідків неіснуючі. Суд першої інстанції неодноразово намагався за телефоном викликати свідків, але телефони виявилися такими, що не мають відношення до реальних свідків. Окрім цього, згідно п.10 спільного наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, матеріали справи жодного акту не містять. Фальсифікуючи матеріал поліцейські допустили ряд помилок, зокрема дата правопорушення вказана більш пізня ніж дата протоколу, що є неможливим. Показники результатів огляду, що вказані в протоколі та на чеку приладу «Драгер» відрізняються між собою. Суд проігнорував той факт, що матеріали справи не містять доказів факту згоди ОСОБА_1 з результатами огляду на приладі «Драгер». Більше того, навіть в самому протоколі записано, що він не згоден з такими результатами, але з невідомих причин він не був направлений до медичного закладу, а отже протокол складено передчасно, підстави для цього згідно ч. 3 ст.266 КУпАП та п.5 постанови КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року ще не наступили. У випадку незгоди з результатами огляду на місці ОСОБА_1 поліцейські мали запропонувати огляд в медичному закладі, але цього зроблено не було.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Кожем`яченка В.В., суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що огляд проводився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Натомість, матеріали справи не містять пояснень вказаних свідків, які б давали підстави вважати, що зазначені свідки були присутні під час проведення огляду.

Під час розгляду справи в місцевому суді та під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначене питання досліджено не було.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи, судом апеляційної інстанції було викликано та допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який суду пояснив суду, що 03 червня 2022 року його було залучено в якості свідка під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що дійсно вбачав у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, він не був свідком під час проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, тест на алкоголь ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» в його присутності не проводився.

Отже, з пояснень свідка вбачається, що його було залучено лише під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, натомість під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння його присутність забезпечено не було.

В протоколі про адміністративне правопорушення також вказано, що до протоколу долучено відеофіксацію з місця події.

Разом з тим, на диску, наявному у матеріалах справи не міститься жодного запису.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було залучено двох свідків і в матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події, а, відтак, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним та не може бути покладений в основу обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N 1376 від 06 листопада 2015 року МВС України (далі Інструкція).

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №042511 від 03 червня 2022 року не відповідає вищевказаним вимогам та не може братися до уваги, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Всупереч вказаним вимогам, протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення у даті вчинення правопорушення, а саме з 03 червня 2022 року виправлено на 08 червня 2022 року, результати приладу Дрегер 2,81 проміле, виправлено на 8,81 проміле. Іншим почерком дописано «від надання пояснень відмовився. Не згоден з результатами огляду». Надписи наведені поверх, номера телефонів свідків також виправлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, не відповідає вимогам ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N 1376 від 06 листопада 2015 року МВС України, а тому є недопустимим доказом.

Враховуючи зазначене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, оскільки матеріали справи не містять жодного допустимого доказу вчинення ним зазначеного в протоколі правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв