Справа № 353/27/23
Провадження № 33/4808/176/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ЛУКОВКІНА У. Ю.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю ОСОБА_1 та адвоката Соботника Володимира Йосиповича,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 07.01.2023 року о 12 год. 49 хв. по вул. Центральна, 43, в с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та у медичному закладі, тобто своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки постановлена за результатами неповного дослідження доказів та їх невірної оцінки, а також без врахування міжнародних нормативно-правових актів.

Зазначає, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився той факт, що працівники поліції в обмін на невилучення в нього прав на керування транспортним засобом, змусили його підписати ще не заповнені ними документи: протокол про вчинення адміністративного правопорушення, постанову, акт огляду, направлення до медичного закладу. Крім того, на їх вимогу він написав в незаповненому тоді ними протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, що вживав пиво, що теж не відповідає дійсності.

Наголошує, що працівники поліції в присутності малолітнього сина, який знаходився в салоні авто, стали лякати його, що заберуть права на керування автомобілем і автомобіль на штраф-майданчик, якщо він не виконає їх вимоги: підписати документи і сказати на камеру, що відмовляюся від проходження огляду на стан сп`яніння. Пояснює, що він діяв в умовах крайньої необхідності - купити ліки для знеболення і привезти медсестру для надання медичної допомоги брату і тому був змушений погодитися на незаконні вимоги поліцейських.

Вказує, що через кілька годин того ж дня він добровільно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння в КНП «Прикарпатський наркологічний центр». В результаті огляду лікарем та проведеного лабораторного дослідження крові, не встановлено жодних ознак алкогольного сп`яніння.

Вважає, що рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, йому не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду.

Зазначає, що наявні відеозаписи не відповідають нормам закону, оскільки не є безперервними.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Соботник В.Й. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Соботник В.Й. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити апеляційну скаргу.

Адвокатом Соботником В.Й. заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке задоволено.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі чи отримані вони з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 січня 2023 року серії ААД № 110459 (а.с. 2) 07.01.2023 року о 12 годині 54 хвилини у с. Нижнів, по вул. Центральна 43, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом Дужиком Я.О., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що ознайомлений з місцем та часом розгляду справи та відповідній графі вказав, що випив пиво та на освідчення їхати відмовляється.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Тому твердження апелянта, що йому не було належно роз`яснено і не забезпечено реальне право на допомогу адвоката не відповідає дійсності.

Також час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому твердження апелянта про те, що працівники поліції заставили його підписати не заповнені документи по справі є голослівним та не підтвердженим жодним доказом.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя; тремтіння пальців рук, відмовився пройти такий огляд на місці зупинки.

В рапорті від 07.01.2023 року (а.с. 7) інспектор СРПП ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант Дужик Я.О., доповідає начальнику про те, що 07.01.2023 року у с. Нижнів, по вул. Центральна 43 було зупинено автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме через те, що водій не користувався ременем безпеки. Автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм було відчутно запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, на що він відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху. Водію було роз`ясненого його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААБ № 122240.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є слушним.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції перевіряють документи у ОСОБА_1 , який є водієм транспортного засобу марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , та повідомляють про різкий запах алкоголю. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про неприязні стосунки з працівниками поліції, як підстава для скасування судового рішення, не слушними, оскільки з відеозапису вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому матеріали справи не доводять наявність таких відносин.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, твердження апелянта про те що відеозапис з фіксацією події не є повним та не безперервним, не є слушним та спростовується наявними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Також під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а також їм роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_2 , який є інвалідом і являється братом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснив що 07 січня 2023 року через погіршення стану здоров`я йому терміново був потрібний лікар та ліки. Саме через це його брат ОСОБА_1 був змушений їхати по лікаря ОСОБА_3 , яка, після того як ОСОБА_1 її привіз, зробила укол ОСОБА_2 . Наголошував, що ОСОБА_1 алкоголь не вживає.

Свідок ОСОБА_3 , яка являється лікарем, пояснила що ОСОБА_1 приїхав за нею для того щоб вона зробила укол його брату у якого погіршився стан здоров`я, обставини оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 їй не відомі.

Вважаю, що пояснення свідків не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , оскільки свідки не були очевидцями зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які належні медичні висновки чи документи, які б засвідчувати таке погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 яке потребувало застосування невідкладної медичної допомоги, яку неможливо було отримати у звичайний спосіб, і які б беззаперечно підтверджували що ОСОБА_1 знаходиться в стані крайньої необхідності у досліджуваній ситуації, тому у даному випадку відсутні правові підстави для застосування ст. 18 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу зупинили працівники поліції та виявили ознаки алкогольного сп`яніння.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте від такого водій ОСОБА_1 теж відмовився.

Вважаю, що суд першої інстанції перевіривши сукупність доказів в справі, дійшов вірного висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що він самостійно пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння про що в матеріалах справи є Результати токсикологічного дослідження № 75/2023 та № 76/2023 (а.с. 17, 18) та Довідка № 3 (а.с. 20) КНП «ПНЦ ІФ ОР» від 07.01.2023 року, за змістом яких у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння не виявлено, не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тобто порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Оскільки ОСОБА_1 відповідний огляд пройшов поза межами двох годин за відсутності поліцейського, вказаний огляд не спростовує факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, а в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не обвинувачується.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону водій відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували доводи апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло