Справа № 210/1596/23
Провадження № 3/210/836/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" березня 2023 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, 28.03.2023 року, надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ №610791 від 23.03.2023 року, 05.03.2023 року гр.. ОСОБА_1 було винесено ТЗП АА№325450 у зв`язку з вчиненням ним відносно співмешканки гр.. ОСОБА_2 з ступенем обмеження «Заборона перебувати за адресою: вул. Криворіжсталі, 66/8 з 05.03.2023 р. до 15.03.2023 року з обов`язковим невідкладним повідомленням про місце перебування до ВП №2 КРУП, що гр.. ОСОБА_1 не виконав, чим порушив ЗУ «ЗПДН», за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши адміністративний матеріал суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №610791 в графі «склад адміністративного правопорушення» зазначено лише те, що відносно гр.. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис АА №325450 з ступенем обмеження «Заборона перебувати за адресою вул. Криворіжсталі 66/8 з 05.03.2023 року по 15.03.2023 року, однак, в протоколі не зазначено час і місце вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Тобто, суду з протоколу про адміністративного правопорушення суду не зрозуміло коли саме гр.. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що позбавляє можливості суд розглянути вказаний протокол відносно останнього.

З рапорту дільничного офіцеру поліції СП ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, лише те, що 23.03.2023 року під час патрулювання території Металургійного району м. Кривий Ріг, було виявлено гр.. ОСОБА_1 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство та було винесено ТЗП АА 325450 та не повідомив до ВП№2 за місцем свого перебування.

Однак, з копії термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №325450 від 05.03.2023 року встановлено, що стосовно ОСОБА_1 винесений строком на 10 діб з 19 год. 00 хв. 05.03.2023 року та діє до 19 год. 00 хв. 15.03.2023 року, а працівник поліції в своєму рапорті зазначає, що ОСОБА_1 було виявлено 23.03.2023 року, тобто, поза межами строку дії термінового заборонного припису АА №325450 від 05.03.2023 року.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

Суд констатує, що в даному випадку співробітники поліції взагалі не залучили свідків (понятих), які були очевидцями подій, що не відображено в протоколі про адміністративні правопорушення.

Крім того, даний адміністративний матеріал не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з відміткою про набрання постановою законної сили.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Будь-яких інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні належними та допустимими доказами не встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко