Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/728/23
Номер апеляційного провадження 33/824/1497/2022
Головуючий у суді першої інстанції Ю. В. Іваніна
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
24 березня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянки України, не працюючої,

зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

місце реєстрації як внутрішньо

переміщеної особи:

АДРЕСА_2

проживаючої (зі слів) за адресою:

АДРЕСА_3 ,

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що 10 грудня 2022 року о 03-15 годині ОСОБА_1 в м. Києві по проспекту Броварському (заїзд на міст Метро) керувала автомобілем «Кіа Оптіма», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Апелянт уважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона не керувала транспортним засобом на момент коли наблизилися до неї військові, а потім поліцейські, які її не зупиняли. Вказує, що вона не мала ознак алкогольного сп`яніння, а тому у поліцейських не було підстав для проведення її огляду на стан сп`яніння. Також вказала, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки вона відмовилася від проходження медичного огляду, який працівники поліції проводити не мають права. Суд не взяв до уваги, що відмова від огляду була оформлена за відсутності ознак сп`яніння, свідків відмови, доказів ознак сп`яніння. Крім того зазначила, що поліцейські не роз`яснили їй наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її з викладених підстав.

З метою забезпечення присутності сторони обвинувачення під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме перегляду справи судом апеляційної інстанції, прокурор повідомлявся належним чином про перегляд апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення, проте Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явися, надіслав до суду листа у яком вказав, що участь прокурора у розгляді судом справ про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачена законом.

Ураховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності прокурора.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №152644 від 10.12.2022, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що остання керувала автомобілем «Кіа Оптіма», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції №470314, №472387, доданого до матеріалів справи, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винною ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України та у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано як водій ОСОБА_1 тричі відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки, так і відмовляється проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного спяніння у лікаря. Даними відеозапису також підтверджується, що поліцейським було тричі роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, проти чого ОСОБА_1 не заперечувала. Під час відеозйомки ОСОБА_1 будь - яких зауважень щодо незаконності дій поліцейських не висловлювала, а лише відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі. На питання поліцейського чи вживала водій алкогольні напої ОСОБА_1 відповіла, що вживала алкогольні напої ввечері, десть близько восьмої години, кількість вживаного спритного не вказала.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить заперечень щодо його складення, не містить її зауважень щодо змісту складеного протоколу. Також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечувала факт керування транспортним засобом і вказаного в протоколі не відобразила. З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 пояснила поліцейському, що їде додому, але не знає, що ще діє комендантська година, бо в неї розрядився мобільний телефон. Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. З відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , яка повідомила поліцейському, що їде додому. ОСОБА_1 відмовилась (тричі) від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що причиною відмови слугувало те, що ОСОБА_1 сама повідомила поліцейському, що вживала алкогольні напої. При цьому на відеозаписі чітко зафіксовано як поліцейський тричі роз`яснює ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис є безперервним та відображає усі необхідні обставини події, що мала місце 10.12.2022 в м.Києві по проспекту Броварському (заїзд на міст Метро).

Отже, всупереч доводам апелянта, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею транспортним засобом. Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у запропоновані поліцейським способи.

Отже факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, оскільки вона була зобов`язана виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від її згоди чи незгоди із діями поліції. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги у тому, що ознак сп`яніння ОСОБА_1 не мала, тому у поліцейських були відсутні підстави вимагати від неї проходити огляд на стан сп`яніння не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки вона була зобов`язана виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від її згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала із зазначенням всіх необхідних даних, та особою відносно якої його було складено. Будь - яких зауважень особа, відносно якої складено протокол, не зазначила в останньому.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиттям відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконання ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст.256 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

При цьому під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких даних, що ставлять під сумнів зміст протоколу, а факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом об`єктивно підтверджується наведеними вище доказами, які не викликають у апеляційного суду сумнівів щодо їх належності, достовірності, допустимості та достатності.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції. Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Безпідставними є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння оформлена без свідків такої відмови, оскільки закон дозволяє поліцейському проводити огляд на стан сп`яніння без жодних свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач