ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Андрейко Я.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави.

Як вбачається з постанови, 05 грудня 2021 року о 15 год. 50 хв. в м. Харків, по вул. Свистуна, 3а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Део», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням його в апеляційному порядку оскаржив адвокат Делія В.М. в інтересах ОСОБА_1 . Просив скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що постанова є незаконною, винесена передчасно з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 не повідомивши його належним чином про час і місце розгляду справи, чим порушив його права. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останньому працівниками поліції не було роз`яснено його права та обов`язки.

Разом з апеляційною скаргою ним було подано клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що про розгляд справи ОСОБА_1 не повідомлявся, а тому не мав можливості вчасно оскаржити постанову суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 294 КпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. При цьому, на заяві про ознайомлення з матеріалами справи зазначено, що адвокат Делія В.М. ознайомився з матеріалами в повному обсязі та зробив копії 09 березня 2023 року.

Враховуючи зазначені обставини, право особи на оскарження, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Делія В.М., будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися.

На момент розгляду справи судом заяв та клопотань не надходило.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що 13 квітня 2023 року, 02 травня 2023 року,06 червня 2023 року розгляд апеляційної скарги відкладався у зв`язку з клопотаннями адвоката Делії В.М. з підстав його участі у слідчих діях ДБР у м. Києві. Однак жодних доказів на підтвердження проведення зазначених слідчих дій та його участі в них до суду не надавалося. Крім того, клопотання надсилалися до суду у день розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 189070 від 05 грудня 2021 року вбачається, що цього ж дня о15 год. 50 хв. в м. Харків, по вул. Свистуна, 3а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Део», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, при виявленні ознак наркотичного сп`яніння не передбачено можливості проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що сам факт відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, та не потребує встановлення та доведення тієї обставини, чи дійсно особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що порушник в присутності двох свідків відмовився.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 189070 від 05 грудня 2021 року, рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Алесанян О.О., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з камер працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються відеозаписом з бодікамер на якому зафіксовано, що під час діалогу з працівниками поїлці ОСОБА_1 зазначає, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

При цьому, суд звертає увагу, що сторона захисту при розгляді справи апеляційним судом не надала жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених обставин справи та факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на наведене, враховуючи всі обставини скоєння адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року залишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін