ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/129/23Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 33/817/158/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю ОСОБА_1 та його представника Кметика В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кметика В. С. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП за вчинення вказаних адміністративних правопорушень у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 20 грудня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510№ ARMF-0286 (повірка дійсна до 01.12.2023) на табло якого висвітило 0,96% (промілле). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. просить постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що в матеріалах справи не міститься доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було допущено ряд порушень, а саме: перед проходженням огляду вони не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу; у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, що стали підставою для проходження огляду; також у ньому відсутня відмітка про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП, що позбавило останнього скористатись правовою допомогою адвоката; медичний огляд у закладі охорони здоровя проведено не уповноваженою на те особою, а саме медичною сестрою, а не лікарем.

Вбачає порушення процедури огляду у тому, що після проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного приладу він виявив бажання здати кров на визначення алкоголю, однак, в такому прохані лікарем було відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який після розясненння йому вимог ст.63 Конституції України, пояснив що за кермом автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 20 грудня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського не перебував, водієм була його дівчина, а також його представника адвоката Кметика В.С., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП адвокатом Кметиком В.С. не оспорюється, то в цій частині апеляційнім судом не переглядається.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною правовою нормою настає у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного сп`яніння, а також відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, грунтується на даних, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №388004 віж 21 грудня 2022 року, складеному поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Середою Р.А., згідно з яким 20 грудня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 № ARMF-0286 (повірка дійсна до 01.12.2023) на табло якого висвітило 0,96% (промілле), однак, водій з цим результатом не був згідний, після чого огляд проводився в КНП ТОМЦСНЗ, висновок № 401 від 21.12.2022. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України;

- роздруківці із приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0286 з якої вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат позитивний 0.96 ‰, з чим ОСОБА_1 не погодився;

- акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), результат 0.96 ‰, з результатом він не був згідний;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виданого КНП ТОМЦСНЗ ТОР, з якого вбачається, що при проведенні лікарем ОСОБА_2 медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 о 01 год. 30 хв. 21 грудня 2022 року встановлено, що обстежувана особа ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0.66 ‰;

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 713248 від 21 грудня 2022 року, винесеної поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Середа Р.А., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за фактом порушення п. 2.1 (ґ) ПДР України, вчиненого 21 грудня 2022 року, а саме те, що водій, керував автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- відеозаписах із нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0286, результат позитивний 0.96 ‰, з яким водій був незгідний, та виявив бажання пройти огляд в КНП ТОМЦСНЗ ТОР. При проведенні лікарем медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 о 01 год. 30 хв. 21 грудня 2022 року встановлено, що обстежувана особа ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0.66‰.

Однак, на вказаних відеозаписах будь яких належних та допустимих доказів, які підтведжують факт керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не зафіксовано, окрім його повідомлення про те, що саме він був водієм.

Водночас, незаперечення ОСОБА_1 під час складання адмінматеріалів факту керування ним транспортним засобом, без інших належних і допустимих даних, не може бути достатнім доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, їм була відома інформація від свідків та інших поліцейських про те, що безпосередньо після скоєння ДТП з-за керма автомобіля виходила дівчина.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 також повідомив про те, що за кермом автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 20 грудня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського не перебував, водієм була його дівчина.

За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.

Отже, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки його поліцейськими, а обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП з приводу керування ним автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 20 грудня 2022 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Грушевського викладені виключно на підставі пояснень ОСОБА_1 , який заперечив даний факт у суді апеляційної інстанції, повідомивши що за кермом транспортного засобу перебувала його дівчина, що узгоджується з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксовано розмову працівників поліції зі свідком, який бачив, що безпосередньо після ДТП за кермом транспортного засобу була дівчина та з іншими працівниками поліції, які також повідимили про те, що траснпортним засобом керувала дівчина, тому вважаю, що твердження ОСОБА_1 щодо невиконання ним функцій водія не спростовано будь-якими доказами.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, а також практику ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліга проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення у звязку з тим, що його санкцією передбачено покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та у п.21 рішення ЄСПЛ у справі Надточій проти України від 15.05.2008, також визнав карний кримінально- правовий характер КУПАП та наголосив на тому, що обовязок адмністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення, приходжу до висновку про те, що факт перебування особи у стані алкогольного спяніння без доведення того, що особа керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, не становить складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, у оскражуваній постанові суд не виклав повністю фабулу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, щодо процедури проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, визначеної ст.266 КУпАП.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається та матеріалів адмінсправи, після проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного приладу поліцейськими, з результатом якого він не погодився, його було направлено для проведення такого огляду до найближного закладу охорони здоровя, який він пройшов та результат якого також підтверджував факт перебування у стані алкогольного спяніння, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, у оскаржуваній постанові суд не відобразив факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя після його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейськими за допомогою спеціального технічного приладу, тобто, в основу рішення щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння місцевий суд поклав дані недійсного огляду, який заперечив ОСОБА_1 .

Оскільки підтвердженням того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння є висновок лікаря, який при викладенні суті адміністративного правопорушення, визнаного судом доведеним, суд не відобразив, вважаю, що має місце порушення вимог ст.283 КУпАП та ст.91 КПК України( як вже вище зазначалось вище ЄСПЛ прирівнює вказану категорію справ до кримінальних правопорушень), щодо відображення у судовому рішенні всіх обовязкових обставин, які підлягають доказуванню.

Крім того, незгода водія з проведеним оглядом на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, є порушення вимог п.2.5 ПДР України, що становить інший склад адмінправопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмову водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

У рішенні у справі Карелін проти Росії від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушенння без участі сторони обвинуваченння, ініціював дослідження доказів сторони обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до адміністративної відповідальності, уточнивши у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основополжних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу( за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти неї обвинуваченння перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинуваченння, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на вищенаведене, вважаю що оскільки суд апеляційної інстанції самостійно не може доповнити чи змінити фабулу адміністративного правопорушення без підтримання так званого обвинувачення, що буде становити порушення принципу змагальності сторін та права на захист, провадження в справі щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

На підставі наведеного, керуючись п.1.ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кметика В. С. задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя