ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8425/23

Провадження № 33/4820/331/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Цугеля А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Щетинської І.В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року,якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 140 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 ставиться за провину те, що він 28 березня 2023 року о 09 год. 40 хв. на 272 км. + 975 м. автодороги М-30 «Стрий - Ізварне», перебуваючи у статусі посадової особи, яка є відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходи по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій була присутня ожеледиця та сніговий намет, що призвело до пошкодження автомобілів «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив пункти 6.1; 6.4 ДСТУ 3587:22 Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану.

Так, ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року закрито провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 4 статті 140 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням судді потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строки на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову судді та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

Апелянт вважає постанову судді такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим первинно апеляційну скаргу було подано, у строк, передбачений КУпАП, - 27 квітня 2023 року. Однак Хмельницький апеляційний суд постановою від 11 травня 2023 року повернув вказану апеляційну скаргу, що на думку апелянтів є передчасним.

Потерпілий пояснює, що подія відбулася на службовому транспортному засобі, який належить Департаменту патрульної поліції, під керуванням його посадової особи - інспектора роти No1 управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 . При цьому, апеляційну скаргу підписано представником Департаменту патрульної поліції - Линюком Володимиром Олексійовичем, який діє згідно з довіреністю №1616/41/3/01-2023 від 25.01.2023, та уповноважений представляти та/або захищати права й законні інтереси Довірителя і його територіальних підрозділів, та інтереси посадових осіб Довірителя в усіх державних органах, судах та інше.

На думку потерпілого, суд не вжив усіх заходів стосовно виконання завдань у провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, а саме: не здійснив всіх заходів щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин події, не викликав у судові засідання ні лейтенанта ОСОБА_2 , ні представника Департаменту патрульної поліції, ні іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 для надання пояснень.

Незрозумілими є наведені твердження суду щодо викладеної інформації у протоколі щодо посади та місця роботи ОСОБА_1 , оскільки згідно з диспозицією частини 4 статті 140 КУпАП, суб`єктом правопорушення є відповідальна посадова особа, що буквально і було зазначено в протоколі, при цьому графа «місце роботи» вимагає зазначення найменування організації, що також було вказано.

В апеляційній скарзі зазначається, що у наданій суду довідці ТОВ «Будінтеркомплект» міститься твердження, що « ОСОБА_1 не є відповідальною особою за належне експлуатаційне утримання ділянки автодороги М-30», що, на думку потерпілого, є вдалою спробою введення суду в оману, оскільки між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області та іншими організаціями, в тому числі ТОВ «Будінтеркомплект», затверджено Регламент дій із протидії загрозам ускладнення дорожнього руху.

Відповідно до доданих додатків до цього Регламенту, саме ОСОБА_1 є суб`єктом за частиною 4 статті 140 КУпАП.

Під час обстеження ділянки було виявлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає встановленим вимогам, зокрема на проїзній частині була присутня ожеледиця. За результатами обстеження ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ.

На балансі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області знаходиться автомобільна дорога М-30. Між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (замовник) та ТОВ «Будінтеркомплект» (підрядник) укладено договір експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Хмельницької області № l51/22 від 23.09.2022.

Згідно з відповіддю САД у Хмельницькій області, ТОВ «Будінтеркомплект» є уповноваженим органом, в розумінні статті 24 Закону України "Про дорожній рух", та згідно з вимогами Закону України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги» та норм Глави 83 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг забезпечення умов безпеки руху.

Таким чином, саме ТОВ «Будінтеркомплект» зобов`язаний, відповідно до нормативних актів, забезпечувати безпечні умови руху транспортних засобів в складних кліматичних умовах.

На переконання потерпілого, саме ОСОБА_1 є посадовою особою, яка відповідальна за експлуатаційний стан доріг, оскільки є начальником відділу з будівництва, ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг ТОВ «Будінтеркомплект», та не вжив своєчасно заходи по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій були ожеледиця та сніговий намет, що призвело до пошкодження автомобілів.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілий ОСОБА_2 просив задовольнити у повному обсязі вимоги поданої скарги з наведених в ній підстав, поновити строк оскарження та визнати ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП. Не заперечував, що стосовно нього був складений протокол за ст.124 КУпАП, який судом розглянуто та його притягнуто до відповідальності, постанову судді він не оскаржував, наполягав, що під час ДТП на колесах автомобіля була всесезонна резина.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Щетинська І.В. заперечували проти поновлення строку оскарження постанови судді, оскільки потерпілий був присутній при складанні протоколу та обізнаний про дату та місце його розгляду, а також заперечували проти задоволення апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_2 . Вважають рішення судді законним та обґрунтованим, наполягали, що працівник поліції порушив Правила дорожнього руху, транспортний засіб поліції був на літній резині. ОСОБА_1 не є відповідальною за експлуатаційний стан цієї ділянки дороги, крім того, на дорозі були наявні знаки про ожеледицю та про обмеження швидкості руху,

Заслухавши доповідь судді, потерпілого, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника з приводу поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Рішення суду про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 140 КУпАП було ухвалено 19 квітня 2023 року.

Представником Департаменту патрульної поліції Линюком В.О. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 28 квітня 2023 року було подано апеляційну скаргу в передбачений частиною 2 статті 294 КУпАП строк, яку у подальшому Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 11 травня 2023 року повернув з огляду на неналежність суб`єкта подання такої скарги.

19 травня 2023 року інспектор роти № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Мельник С.М. (потерпілий у цьому провадженні) та представник Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) Линюк В.О. звернулися до суду повторно зі спільною апеляційною скаргою, в якій просили поновити строк апеляційного оскарження, оскільки вважають, що апеляційний суд передчасно повернув попередню скаргу. Пояснюють, що подія відбулася на службовому транспортному засобі, який належить ДПП, під керуванням посадової особи - інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Мельника С.М. При цьому апеляційну скаргу підписано представником ДПП Линюком В.О., який діє згідно з довіреністю №1616/41/3/01-2023 від 25.01.2023.

Враховуючи викладене, вважаю зазначені обставини пропуску строку поважними, а тому клопотання потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 28 березня 2023 року о 09 год. 40 хв. на 272 км. + 975 м. автодороги М-30 «Стрий - Ізварне» ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі посадової особи, яка є відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходи по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій була присутня ожеледиця та сніговий намет, що призвело до пошкодження автомобілів «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 6.1; 6.4 ДСТУ 3587:22 Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану. Тож, ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

За результатом судового розгляду, суд встановив, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення тим, що у наданих суду для розгляду матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною за належне утримання дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода (272 км. + 975 м. автодороги М-30 «Стрий - Ізварне»), а відтак не доведено, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що у викладеному в протоколі про адміністративне правопорушення формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, проте яку саме посаду та в якій організації ОСОБА_1 обіймає, а також за експлуатаційний стан чого саме він відповідальний не вказано; не зазначена посада ОСОБА_1 як у протоколі (в графі «місце роботи»), як і в інших матеріалах справи (схемі місця ДТП, письмових поясненнях та акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі). В акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі у графі «Забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на» посадова особа ТОВ «Будінтеркомплект» також не вказана.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог чинного законодавства, повно, детально та всебічно дослідив надані докази й дійшов правильного, обґрунтованого та вмотивованого висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП,

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частина 4 цієї статті встановлює відповідальність за вчинення будь-якого з названих вище порушень, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З системного аналізу вказаної норми статті вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути службові або посадові особи, до кола повноважень яких входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху, а також громадяни.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Зазначена вище норма закону є бланкетною, а тому вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях посадової особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП передбачає необхідність аналізу нормативно-правових актів, які регламентують діяльність у цій сфері суспільних відносин, а також безпосередніх функціональних обов`язків посадових осіб, до компетенції яких входить забезпечення цих правил, норм та стандартів. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, відмічаю, що з фабули наданого протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , неможливо зрозуміти, яку саме посаду займає особа у підприємстві, що конкретно ставиться їй у провину, які саме правила, норми і стандарти нею порушено.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 є особою, яка відповідальна за належне утримання дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода (272 км. + 975 м. автодороги М-30 «Стрий - Ізварне»). Зокрема, це могли б бути наказ підприємства про прийняття особи на роботу, посадова інструкція особи, внутрішні правила роботи тощо, які б деталізували та конкретизували обов`язки ОСОБА_1 , тим самим підтверджуючи його вину у цьому правопорушенні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Апелювання потерпілого у скарзі до Регламенту дій з протидії загрозам ускладнення дорожнього руху, затвердженого між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області та іншими організаціями, в тому числі ТОВ «Будінтеркомплект», не дає підстав стверджувати, що саме ОСОБА_1 мав обов`язок стежити за належним експлуатаційним утриманням ділянки автодороги М-30. Зазначений регламент лише регулює діяльність організацій-підписантів у цілому, узагальнено окреслює певні положення щодо їх взаємодії, не надаючи конкретизації обов`язків того чи іншого співробітника. Те ж саме і стосується укладеного договору експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Хмельницької області № l51/22 від 23.09.2022 між Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (замовник) та ТОВ «Будінтеркомплект» (підрядник), який підтверджує лише факт того, що підрядник - ТОВ «Будінтеркомплект» - має відповідати за належне утримання доріг для забезпечення умов безпеки руху.

Окрім того, з системного аналізу диспозиції ч.4 ст.140 КУпАП вбачається, що відповідальність за ч.4 ст.140 КУпАП настає при наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями, передбаченими частинами першою, другою або третьою цієї статті на насладками у виді створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а в даному випадку діями чи бездіяльністю зі сторони ОСОБА_1 (у разі, якщо він дійсно мав відповідні обов`язки) та дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце, та завдала потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили. Для встановлення існування такого причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана якимись іншими обставинами.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо підтверджували, що саме дії/бездіяльність ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 та «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням ОСОБА_2 , та внаслідок чого було порушення частини 4 статті 140 КУпАП.

Натомість, матеріали справи містять копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 406686 від 28.03.2023, складеного за статтею 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 за порушення ним п.2.3б, 11.3, 12.1 ПДР, а тому не слід виключати ймовірність того, що вказана дорожньо-транспортна пригода могла статися внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху. Суд першої інстанції також надав оцінку цій обставині, з чим варто погодитися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги потерпілого, який наполягає, що ОСОБА_1 є суб`єктом у цьому правопорушенні, та впевнений, що саме його дії призвели до ДТП та спричиненої потерпілому ОСОБА_2 шкоди, не підтвердилися у суді першої інстанції, так само як і під час апеляційного перегляду.

На думку потерпілого ОСОБА_2 , довідка ТОВ «Будінтеркомплект», яка зазначає, що ОСОБА_1 не є відповідальною особою за належне експлуатаційне утримання ділянки автодороги М-30, є спробою введення суду в оману. Однак, оцінюючи всі докази в сукупності, не вбачаю доцільності для врахування цього доводу, а також не маю підстав сумніватися у цьому документі щодо його належності та допустимості, як доказу, на спростування якого потерпілим не надано доказів.

Враховуючи, що надані суду докази не підтверджують поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП, вважаю, що в діях останнього відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин доходжу висновку, що суд першої інстанції повно й всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та ухвалив законне й правильне рішення про закриття провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити потерпілому ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року прозакриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 140 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя