Справа № 524/3416/22
Провадження 3-в/524/10/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 Гузь Т.О. про визнання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року у справі № 524/3416/22 такою, що не підлягає примусовому виконанню ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року у справі 524/3416/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 ( один) рік та стягнуто збір у розмірі 496,20 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 24.01.2023 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Тетяни Олегівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року задоволено. Поновлено строк на апеляційне оскарження, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишено без змін.

В поданому клопотанні представник ОСОБА_1 - Гузь Т.О. просила визнати такою, що не підлягає примусовому виконанню постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 у справі №524/3416/22, а також відкликати з Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 у справі № 524/3416/22 без примусового виконання штрафу у розмірі 17000 грн. та судового збору у розмірі 496,2 грн.

Клопотання обґрунтовує тим, що постанова Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 у справі №524/3416/22, була отримана ОСОБА_1 22.11.2022 року та останній не мав можливості оскаржити її у передбачений законом строк.

ОСОБА_1 та захисник адвокат Гузь Т.О., будучи належними чином повідомлені про час та місце розгляду цієї заяви, у судове засідання не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не надсилали, тому суддя вважає за можливе розглянути заяву за наявних у справи про адміністративне правопорушення матеріалів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного.

Так, 14.09.2022 у справі №524/3416/22 було винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у сумі 496,20 грн

У подальшому, згідно реєстру Д-3 та супровідних листів, що містяться у справі, ця постанова була звернена до виконання.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з ч.1 ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Судом встановлено, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року Полтавським апеляційним судом постановою від 24.01.2023 року була залишена без змін та набрала законної сили .

Станом на день розгляду справи заявник не надав достатніх належних та допустимих доказів того, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу та судовий збір були добровільно сплачені ним у строки визначені ст.. 307 КупАП і підстави для примусового їх стягнення відпали.

Згідно ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом не встановлено обставин передбачених положенням ст. 302 КУпАП для припинення виконання постанови.

Крім того, слід зазначити , що штраф, як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.

Відтак, застосоване стягнення у виді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлював ОСОБА_1 як особа, яка вчиняла правопорушення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Задоволення клопотання представника ОСОБА_1 Гузь Т.О. про безпідставне визнання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року у справі № 524/3416/22 такою, що не підлягає примусовому виконанню допускає можливість невиконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст.23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та враховуючи надані докази, яким суд надав оцінку раніше, суд приходить до висновку про відмову представнику ОСОБА_1 Гузь Т.О.. у задоволенні клопотання .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Т.О., про визнання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2022 року у справі № 524/3416/22 такою, що не підлягає примусовому виконанню відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Андрій МАЛТИЗ