Справа № 161/4037/22 Провадження №33/802/253/23 Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через неповноту з`ясування усіх фактичних обставин справи та порушення норм процесуального права. Просить її скасувати та закрити провадження у справі. Водночас порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження даної постанови судді.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції обґрунтоване розглядом справи у його відсутності та отриманням ним копії оскаржуваної постанови судді лише 06 січня 2023 року. Наведені обставини вважає поважними та достатніми для задоволення заявленого ним клопотання..

Проте, такі його доводи не узгоджуються із вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.

Окрім того, розгляд даної справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області хоча і відбувся без участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 вісім разів повідомлявся про час та місце розгляду даної справи за номером телефону, зазначеним ним також і у апеляційній скарзі, що стверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку SMS, складеними відповідальною особою секретарем судових засідань ОСОБА_2 .

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 датована 09 січня 2023 року та надіслана до суду поштовим зв`язком. Із долученого до неї конверту неможливо встановити дату її відправки, а згідно штемпеля реєстрації вхідної документації апеляційна скарга надійшла до суду лише 29 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який з урахуванням того, що (01 січня 2023 року вихідний день), для нього закінчився 02 січня 2023 року.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що чинний КУпАП не містить заборони подавати доповнення або зміни до апеляційної скарги до початку слухання справи апеляційним судом, тому ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу, у встановлений законом строк, а після отримання її копії та ознайомлення з мотивами прийнятого рішення, доповнення до раніше поданої апеляційної скарги.

Відтак, доходжу висновку, що наведені у поданій апеляційній скарзі доводи не дають підстав вважати строк апеляційного оскарження постанови судді пропущеним із поважних причин.

Приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження судового рішення, і хоча порушує питання про його поновлення, проте поважних причин пропуску цього строку не навів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя