Справа № 308/745/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави536,80грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 24.03.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

В період з 08 год. по 20 год. 09.01.2023 старший сержант ОСОБА_1 був спланований та виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» (Тиса). В період з 16 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв. 09.01.2023 під час проведення раптової перевірки організації несення служби прикордонного наряду начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковником ОСОБА_2 , у вищезазначеного військовослужбовця було виявлено особистий мобільний телефон, яким він користувався під час несення служби, тобто в діях військовослужбовця вбачаються ознаки порушення правил несення прикордонної служби, військовою службовою особою. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.4 ст.23 «Правове становище особового складу ДПСУ», Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п.12 глави 2 розділу 2 «Служба п/н», Інструкції про службу п/н ДПСУ № 1261, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду від 24.03.2023, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних ОСОБА_3 вказує, що судом першої інстанції вимог статті 268 КУпАП, місцевий суд зазначає, що він повідомлявся своєчасно і належним чином, проте не наводить жодних даних про його своєчасне сповіщення.

Апелянт вказує, що постановою суду йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, який передбачений ч.2 ст.172-18 КУпАП в редакції на дату винесення постанови.Однак судом першої інстанції при винесенні постанови не враховано дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 10.01.2023.

Відповідальність у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб встановлено Законом України від 13.12.2022 № 2839-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці", який набрав чинності 27.01.2023, тобто через 17 днів після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за частиною другою статті 172-18 КУпАП в редакції на дату складання протоколу становила накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

ОСОБА_1 зазначає, що розмір штрафу накладений на нього більш ніж втричі перевищує встановлений редакцією на дату складання протоколу граничний розмір штрафу.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції при винесенні постанови в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору не враховано, що адміністративне правопорушення, яке ставиться у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому судом першої інстанції в порушення вимог пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" безпідставно стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 вказує, що із наданого йому примірника протоколу слідує, що він складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " тип А відділу прикордонної служби майором ОСОБА_5 , однак на підтвердження його повноважень до протоколу не надані відповідні документи про надання цій посадовій особі повноважень командиром (начальником) військової частини.

Крім цього згідно з протоколом правопорушення виявлено начальником відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " підполковником ОСОБА_6 09.01.2023, а сам протокол складений 10.01.2023 начальником відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " тип А відділу прикордонної служби майором ОСОБА_5 , тобто особою, яка фактично не була присутня під час і на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що зазначені розбіжності між особами які виявили і складали протокол мали бути урегульовані відповідними належними доказами (документами).

В судове засідання в апеляційній інстанції, яке було призначено на 19.05.2023, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" від 04.05.2023. ОСОБА_1 подано заяву від 19.05.2023, в якій він зазначає, щоу зв`язку з проходженням ним служби в Державній прикордонній службі України в період дії воєнного стану, 19.05.2023 він зобов`язаний виконувати свої службові обов`язки за місцем несення служби у відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затвердженого указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009. Просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, переглянувши справу в межах апеляційної скарги, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення із наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 3 ст.172-18КУпАПпередбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно дост.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період -це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно доУказу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженогоЗаконом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 24.02.2022 о 05-30 год. строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні згідно зУказом Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 26.03.2022 на 30 діб, згідно Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18.03.2022 продовжено з 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів даної справи судом першої інстанції дотримані. Висновок суду про накладення на ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн є правильним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 010558від 10.01.2023 (а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_1 .В період з 08 год. по 20 год. 09.01.2023 старший сержант ОСОБА_1 був спланований та виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» (Тиса). В період з 16 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв. 09.01.2023 під час проведення раптової перевірки організації несення служби прикордонного наряду начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковником ОСОБА_2 , у вищезазначеного військовослужбовця було виявлено особистий мобільний телефон, яким він користувався під час несення служби, тобто в діях військовослужбовця вбачаються ознаки порушення правил несення прикордонної служби, військовою службовою особою;

- рапортом начальника 2 ГІПК відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) лейтенанта ОСОБА_7 від 09.01.2023, згідно якого вона доповіла, що в період з 16.30 по 17.00 09.01.2023 року начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) підполковником ОСОБА_8 було здійснено раптову перевірку організації та несення служби зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску «Чоп (Тиса)».За результатами перевірки у прикордонного наряду «Огляд транспортних засобів» у складі старшого сержанта ОСОБА_9 було виявлено особистий мобільний телефон.Своїми діями порушив вимоги п.п.7 п.2 розділу II (під час несення служби прикордонним наряди зобов`язані нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону) п.п.14 п.11 розділу II (прикордонним нарядам забороняється учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби), Інструкцію про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1391/27836;

- поясненнями ОСОБА_1 від 09.01.2023, відповідно до яких він виконував наказ на охорону Державного кордону у прикордонному наряді "Огляд транспортних засобів" вибуття, близько 16 год. 40 хв. начальником відділу прикордонної служби ОСОБА_10 у нього було здійснено раптову перевірку та помічено, що він спілкується по телефону. Після чого він отримав зауваження.

Також апеляційний суд вважає, що місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, пояснення додаються на окремому аркуші, доповнень та зауважень не має, що підтверджується особистим ОСОБА_11 (а.с.1).

Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують ОСОБА_12 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.172-18КУпАП адміністративного правопорушення - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Разом із тим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 визнав факт спілкування по телефону, що підтверджується його поясненнями.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " майор ОСОБА_13 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що майор ОСОБА_13 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Частиною другої статті 172-18 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2839-IX від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023) передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, суд першої інстанції не врахував, що на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-18, а саме 09.01.2023, була передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі від 70 до 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, врахувавши встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на переконання апеляційного суду, вищенаведене є підставою для висновку, що застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн є неправильним.

Тому, апеляційний суд вважає, що оскаржувану постанову у частині накладення стягнення слід змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн.

Саме такий вид стягнення, на думку апеляційного суду, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 змінити: пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення до штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош