Справа № 487/1392/23
Провадження № 3/487/767/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Стрілець К.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пономарьова О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ААБ №327904 від 30.09.2022.

Згідно з протоколом, 30.09.2022 о 18:30 годин в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 77 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DEO д.н.з. НОМЕР_2 , в якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що 07.06.2023 рухався з вул. Скороходова в бік вул. Садової з батьками в автомобілі, за ним тривалий час рухався автомобіль поліції, після чого, увімкнувши проблискові маячки, його зупинили біля парковки по вул. Садова. Працівники поліції, зупинивши автомобіль, попросили пред`явити документи та зазначили, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився, через те, що треба було їхати по своїм справам та наркотичні засоби не вживає.

07.06.2023 від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пономарьова О.І. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в який останній просив закрити провадження у справі за протоколом серії ААБ №327904 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, захисник наголошує, що відсутній факт керування вказаним у протоколі про адміністративне правопорушенням транспортним засобом в стані сп`яніння, в день та час зазначений в протоколі. Крім того, захисник наголошує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається з 18:26:48 год, коли автомобіль вже стоїть нерухомий та відбувається діалог між ОСОБА_1 із працівником поліції, на відміну від часу зазначеного в протоколі 18:30:00 год, коли ОСОБА_1 нібито ще керував транспортним засобом. До того ж, відсутній факт вжиття поліцейськими дій (у тому числі висловлювань), які підтверджують виникнення у нього підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Також при складанні протоколу були грубо порушені права ОСОБА_1 , оскільки йому не було належним чином повідомлено про його права та обов`язки, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не роз`яснено наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник вказує, що направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, як і протокол про адміністративне правопорушення та акт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, не були складені на місці зупинки транспортного засобу у присутності водія, у відповідні час та дату зазначені в них, оскільки лише тільки після їх складання водію пропонується їх підписати, отримати належний йому примірник, так як неможливо підписати чи відмовитись підписувати не існуючий документ, як це було запропоновано ОСОБА_1 працівником поліції. Крім того, захисник наголошує на тому, що поліцейський в розмові з водієм особисто висловлюється про стан сп?яніння, зокрема вказуючи, що у водія «є невеликі ознаки», але жодного з них не називає. У кінці ж відеозапису з нагрудної камери поліцейський висловлюється «у нього багато ознак»

До того ж, захисник звертає увагу на те, що направлення на проходження огляду на стан сп?яніння, а так само і протокол про адміністративне правопорушення та акт відмови водія від проходження огляду на стан сп?яніння, не були складені на місці зупинки транспортного засобу у присутності водія, у відповідний час та дату зазначені в них, оскільки лише тільки після їх складання водію пропонується їх підписати, отримати належний йому примірник.

Тобто, ставити водієві запитання про підписання чи відмову від підписання документу, можливо лише тільки за наявності самого цього документу, як фізично існуючому в руках працівника поліції, заповненого належним чином, а не маніпулювання поліцейським своїми повноваженнями про можливість його складання.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника та дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до наступного:

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа, яка керує транспортним засобом, яка відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судом встановлено, що 30.09.2022 о 18:40 годин працівниками патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ №327904, згідно якого 30.09.2022 о 18:30 годин в м. Миколаєві по вул. Кузнецька, 77 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DEO д.н.з. НОМЕР_2 , в якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від підписання протоколу відмовився.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №327904 від 30.09.2022, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2022 та диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого в транспортному засобі DEO д.н.з. НОМЕР_2 за кермом знаходиться ОСОБА_1 .

Водієві ОСОБА_1 поліцейські повідомили, що у останнього є «невеликі ознаки» наркотичного сп`яніння, не зазначаючи їх. Також відеозапис містить роз`яснення поліцейськими водієві ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, а також пояснюють ОСОБА_1 , що останній може відмовитись від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження.

Потім ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Поліцейський, що складав протокол повідомив, що дасть направлення, але потім відеозапис переривається, після чого ОСОБА_1 працівники поліції пояснюють, що він може пройти медичний огляд самостійно.

Відповідно до ст. 266 КУПаП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Переглянувши відеозапис у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо того, чи було на меті у працівників поліції проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , оскільки працівником поліції неодноразово зазначалося, що водій ОСОБА_1 може відмовитися від проходження.

Крім того, роз`яснення працівниками поліції того, що ОСОБА_1 може самостійно пройти освідування не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Також, з відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в його присутності не складався, проте у протоколі є відмтіка, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та в матеріалах справи знаходиться другий екземпляр протоколу.

Відповідно до п. п. 1, 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, згідно з п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні встановлено, що жодна з наведених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та фактично були зазначені з єдиною метою, для того, щоб забезпечити відображення в протоколі декількох ознак сп`яніння, як того вимагає Інструкція.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, тому і всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі і вимогу на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 за його відсутності протокол про адміністративне правопорушення, не є належним доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, Доктриною «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульованою Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

В той же час, суд критично відноситься до посилань захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки сам факт керування не заперечував сам ОСОБА_1 та це підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 був за кермом вже зупиненого автомобіля.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Виходячи з наведеного, у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цій справі зроблено не було.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Афоніна