Справа № 527/291/21
провадження № 3-в/527/5/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Павлійчук А.В., за участю секретаря судового засідання Кривченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине подання начальника Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі Оксани Григорівни про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі Оксани Григорівни про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому остання просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 16.03.2021, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано, тим що Постанова Глобинського районного суду Полтавської області 16.03.2021 відносно ОСОБА_1 , яка набрала законної сили, 29.03.2021, надійшла на виконання до Глобинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 31.03.2021, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 год суспільно корисних робіт .

В зв`язку з неявками на виклики на 07.04.2021, 15.04.2021, 12.07.2021, 26.07.2021 правопорушник не з`явився та встановлення відсутності порушника по місцю проживання (перевірка 22.07.2021 по місцю проживання). 27.07.2021 вих.№25/4/2714-21 до Глобинського районного суду Полтавської області направлено подання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови, відповідно до ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 19.10.2021 підрозділу пробації у задоволенні подання було відмовлено.

В подальшому уповноваженим органом пробації, проводили заходи по встановленню місця перебування ОСОБА_1 , які не мали позитивних результатів. Інформацією щодо ухилення порушника від виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт уповноважений орган з питань пробації не володіє.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із чинним законодавством і судовою практикою, дає право вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Представник органу пробації Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області клопотання просила задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки місце перебування його не відоме.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , 29.01.1994 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 16 березня 2021 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Павлійчук