Справа №345/2252/23
Провадження № 3/345/903/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М. , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Калуського міськрайонного суду на розгляд надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190649 від 14.05.2023, 14.05.2023 о 20.00 годин в с.Боднарів по вул.Шевченка, автодорога Р-10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольсваген д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у Калуській ЦРЛ зі згоди водія, що підтверджується висновком № 33.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що він дійсно керував автомобілем в с.Боднарів Калуського району. Коли він звернув з головної дороги до магазину, то позаду нього приїхав патрульний автомобіль працівників поліції, які вийшовши з автомобіля та підійшовши до його автомобіля, повідомили його, що проводиться відео фіксація та сказали, що з салону автомобіля чути запах алкоголю і чи він вживав спиртні напої та запропонували пройти огляд на місці зупинки. Оскільки він алкоголь не вживав, і крім нього, з ним в автомобілі були ще пасажири, які вказували, що саме вони вживали спиртне, то сказав, що хоче пройти огляд в медичному закладі. На запитання до працівників поліції про причину зупинки, працівник поліції вказав , що немає причин зупинки, зупинка є безпричинно. В подальшому вказав, що це для перевірки документів, а вже потім сказав, що він рухався автомобілем, не будучи пристебнутим ременем безпеки. Однак жодних доказів цього не надав. Потім працівником поліції було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Коли він з працівниками поліції приїхав в медичний заклад, то медсестра дала йому продути в алкотест, який, як вона вказала, показав позитивний результат. Однак жодної роздруківки тесту йому не вручалось, точних показів Драгера він не бачив, як і не бачив відповідних документів на прилад. Направлення в медичний заклад йому не вручалось, на місці зупинки жодних оглядів за допомогою технічних засобів не проводилось. Також ОСОБА_1 вказав, що жодних прав йому під час проведення огляду на стан сп`яніння не роз`яснювалось. Вважає, що в даному випадку були грубо порушені його права на захист, проведення огляду відбулось з порушенням норм законодавства, які регулюють порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У ст.7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КупАП відповідальність настає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, щознижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2023 на гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 190649, з якого вбачається, що 14.05.2023 о 20.00 годин в с.Боднарів по вул.Шевченка, автодорога Р-10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольсваген д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у Калуській ЦРЛ зі згоди водія, що підтверджується висновком № 33 (а.с.1).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 він дійсно керував автомобілем в с.Боднарів Калуського району. Коли він звернув з головної дороги до магазину, то позаду нього приїхав патрульний автомобіль працівників поліції, які вийшовши з автомобіля та підійшовши до його автомобіля, повідомили його, що проводиться відео фіксація та сказали, що з салону автомобіля чути запах алкоголю і чи він вживав спиртні напої та запропонували пройти огляд на місці зупинки. Оскільки він алкоголь не вживав, і крім нього, з ним в автомобілі були ще пасажири, які вказували, що саме вони вживали спиртне, то сказав, що хоче пройти огляд в медичному закладі. На запитання до працівників поліції про причину зупинки, працівник поліції вказав, що немає причин зупинки, зупинка є безпричинно. В подальшому вказав, що це для перевірки документів, а вже потім сказав, що він рухався автомобілем, не будучи пристебнутим ременем безпеки. Однак жодних доказів цього не надав. Потім працівником поліції було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Коли він з працівниками поліції приїхав в медичний заклад, то медсестра дала йому продути в алкотест, який як вона вказала, показав позитивний результат. Однак жодної роздруківки тесту йому не вручалось, точних показів Драгера він не бачив, як і не бачив відповідних документів на прилад. Направлення в медичний заклад йому не вручалось, на місці зупинки жодних оглядів за допомогою технічних засобів не проводилось. Також ОСОБА_1 вказав, що жодних прав йому під час проведення огляду на стан сп`яніння не роз`яснювалось.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , яке міститься в матеріалах справи, 14.05.2023 о 20.35 гр. ОСОБА_1 був направлений в Калуську ЦРЛ на огляд. В даному направленні також зазначено, що « у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою поліції виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд проводився за допомогою алкотестера Драгер 6510, результат огляду - 0,71». (а.с.3).

Жодної роздруківки (чеку) приладу Драгер на підтвердження алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не долучено.

В матеріалах справи міститься також акт огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою алкотест Драгер 6510, результат огляду на стан сп`яніння 0,71 проміле . Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками :різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с.2).

Однак, як встановлено в судовому засіданні, уповноваженою особою поліції, не проводився огляд водія за допомогою приладу Драгер, оскільки водій одразу ж вказав, що бажає пройти огляд у медичному закладі.

Тобто відомості, які містять в направленні та акті, не відповідають дійсності.

Даний факт підтверджується і переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (а.с.8).

Тому зазначені письмові докази не можуть бути належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09листопада 2015року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, зупинка транспортного засобу водія ОСОБА_1 була безпричинною, про що і зазначає сам працівник поліції на відеозаписі (а.с.8).

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, працівником поліції не встановлювалось у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які визначені у Інструкції і які б були підставою для пропонування водію пройти огляд на стан сп`яніння. Про це свідчить і відеозапис (а.с.8). Зазначення працівником поліції про те, що з салону автомобіля чути запах алкоголю, не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння, які можуть бути виявлені у водія.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 33, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного 0,71 проміле сп`яніння. Алкотест Драгер 6510 (а.с.4).

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, водій ОСОБА_1 в медичному закладі продуває алкотест Драгер. Однак на відео не видно, який саме показник приладу після продування, оскільки відео є нечітким та розмитим. Крім того, на відео не зафіксовано, що лікар іншим способом , крім як за допомогою технічного приладу, встановлює перебування водія в стані алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи не долучено ні сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, як і не долучено роздруківки алкотестера, що дає підстави суду для сумнівів у достовірності показників цього технічного засобу.

Також суд не може спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що йому при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено права і забезпечено право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева`дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

В даному випадку протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що огляд водія на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог вищезазначених Інструкції та Порядку, а також з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а огляд слід вважати недійсним.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. ст.ст.33, 124, 130, 221, 247, 283,284,285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: