Справа № 308/2061/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бухтоярова Р.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бухтоярова Р. О.,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, тимчасово не працює,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп) грн.

Згідно з постановою, 05.02.2022, о 03 год 30 хв, по вул. П.Карпатського в с. Минай, Ужгородського району, ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння керував автомобілем марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у м. Ужгород, вул. С. Мартіна, 4. Цими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бухтояров Р. О. вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Стверджує, що транспортним засобом його підзахисний ОСОБА_1 не керував та умислу керувати не мав, від проходження освідування на місці зупинки не відмовлявся. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на захист. Зазначає, що місцевий суд повністю спотворив пояснення сторони захисту та неправильно виклав їх зміст у постанові, клопотання про виклик до суду свідків безпідставно відхилив. Звертає увагу на те, що відеозапису з місця події у матеріалах справи немає, при цьому, суд дослідив відеозапис лише той, що проводився у закладі охорони здоров`я. Більш того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зазначає, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення не належить ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 мобілізований до Збройних Сил України, має проблеми із зором, які власне не дозволяють йому керувати транспортним засобом. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бухтоярова Р. О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239451, 05.02.2022, о 03 год 30 хв, по вул. П.Карпатського, в с. Минай, Ужгородського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у м. Ужгород, вул. С. Мартіна, 4, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 55 від 05.02.2022 підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов освідування на стан наркотичного сп`яніння у лікаря КНП «ЗОМЦПЗ та МД», і за результатами обстеження лікар ОСОБА_2 встановив, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 2).

З рапорту працівника поліції Пальок М. убачається, що 05 лютого 2022 року о 03 год 30 хв поліцейські зупинили автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування зі ОСОБА_1 у поліцейських виникли сумніви щодо його тверезості у зв`язку з очевидними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він погодився. Результат освідування виявився позитивним, відтак на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким водій ознайомився, засвідчивши це своїм підписом (а. с. 3, 4).

Відповідно до рапорту поліцейського Пальок М., після зупинки транспортного засобу під керуванням водієм ОСОБА_1 , під час перевірки документів було з`ясовано, що автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_3 , який знаходився у транспортному засобі на передньому пасажирському сидінні і який передав керування належним йому автомобілем водію ОСОБА_1 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 5, 6).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239452, 05.02.2022, по вул. П. Карпатського, в с. Минай, Ужгородського району, ОСОБА_3 передав керування транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_1 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП (а. с. 7).

Вказані у вищенаведених процесуальних документах обставини зупинки автомобіля марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , спілкування водія з працівниками поліції та повідомлення поліцейськими водію ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння зафіксовані на відеоматеріалі, який міститься на DVD - диску (а. с. 8).

З відеозапису, який наявний у матеріалах справи убачається, що водій ОСОБА_1 пройшов освідування на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, результат огляду - позитивний. З медичним висновком, яким констатовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його особистий підпис.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які можуть слугувати підставою вважати, що поліцейський Пальок М. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 , адвокат Бухтояров Р. О., не надав доказів, які можуть свідчити про те, що поліцейський діяв всупереч закону при перевірці особи водія, направленні його на освідування та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що апелянт оскаржував дії працівників поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівника поліції.

При цьому, не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та медичному висновку, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Також апеляційним судом не встановлено жодних даних і про те, що в лікаря КНП «ЗОМЦПЗ та МД» ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування водія у нетверезому стані були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, - у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

При оцінці тверджень апелянта щодо того, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення жодними належними доказами не підтверджена, апеляційний суд такі відхиляє.

Так, зі змісту доводів апеляційної скарги убачається, що апелянтом заперечується факт керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки як стверджує його захисник, адвокат Бухтояров Р. О., його підзахисний хворіє і через це не може керувати транспортним засобом, вказує на неналежність доказів, які містяться у матеріалах справи, на порушення права ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на відсутність відеозапису з місця події.

Апеляційний суд твердження в цій частині розцінює критично, оскільки дослідивши сукупність доказів, які містяться у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що такі слід визнати необґрунтованими та спрямованими виключно на намагання ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується письмовими доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239451, убачається, що такий складено відносно ОСОБА_1 , який, 05.02.2022, о 03 год 30 хв, по вул. П.Карпатського, в с. Минай, Ужгородського району, керував автомобілем марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у м. Ужгород, вул. С. Мартіна, 4, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР. Апеляційний суд бере до уваги те, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді, про що свідчить особистий підпис апелянта. Окрім цього, доказів про наявність будь-яких порушень з боку поліцейських, на які посилається апелянт, у матеріалах справи не має, їх ОСОБА_1 не надав під час розгляду справи у суді першої інстанції, такі не приєднав до апеляційної скарги. Доказів про те, що підпис у протоколі не належить ОСОБА_1 , сторона захисту також не надала.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №239452, який складений відносно громадянина ОСОБА_3 за те, що останній передав керування транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_1 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП (а. с. 7). Апеляційний суд бере до уваги те, що сторона захисту не посилалась на те, що вказаний протокол ОСОБА_3 оскаржувався.

Обставини, викладені у вищевказаних протоколах підтверджуються рапортами поліцейських, медичним висновком №55 від 05.02.2022, який підписаний ОСОБА_1 і який ним не оскаржувався та відеозаписом, наявним у матеріалах справи, на якому зафіксована подія за участі ОСОБА_1 .

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не ініціював повторне дослідження відібраних зразків біологічного середовища, не оскаржував медичний висновок, жодних клопотань про допит лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин проведення огляду та встановлення остаточного діагнозу сторона захисту не заявляла.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто відомостей про те, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, приписи та вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ у водія транспортного засобу виявляє ознаки стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що водій перебуває у такому стані, то працівник поліції має право вимагати у водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на цей стан сп`яніння.

З протоколу та інших матеріалів справи вбачається, що поліцейські мали сумніви щодо тверезості водія ОСОБА_1 , тому обґрунтовано запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився. Своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення, медичному висновку та в інших письмових доказах ОСОБА_1 підтвердив, що зміст процесуальних документів йому відомий, жодних заперечень не висловлював.

Окрім цього, доказів про наявність будь-яких порушень з боку поліцейських, на які посилається апелянт, у матеріалах справи не має, їх сторона захисту не надала під час розгляду справи у суді першої інстанції, такі не приєднала до апеляційної скарги. Крім того, немає і відомостей, які можуть слугувати підставою для висновку, що підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності належить не ОСОБА_1 .

При оцінці тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 не роз`яснені його права, у тому числі і на правову допомогу, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 потребував правової допомоги захисника і що у наданні такої йому було відмовлено, а також про те, що ним у цій частині заявлялись будь-які клопотання.

Доводи апелянта про те, що через вади зору ОСОБА_1 не може керувати транспортним засобом, є безпідставними, оскільки такі не підтверджені жодними доказами.

Разом з тим, такі, що не впливають на правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не може прибути в судове засідання у зв`язку з перебуванням його на військовій службі. Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд враховує той факт, що у розгляді справи у місцевому суді та суді апеляційної інстанції бере участь захисник ОСОБА_1 , адвокат Бухтояров Р.О., який представляє інтереси свого підзахисного.

Твердження захисника ОСОБА_1 , адвоката Бухтоярова Р.О. щодо відсутності відеозапису з місця події є також безпідставними, оскільки такий відеозапис з місця події за клопотанням захисника Бухтоярова Р.О. було витребувано судом першої інстанції, відтак відеоматеріал долучено до матеріалів справи.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що місцевий суд безпідставно відхилив клопотання про виклик до суду свідків, та вважає, що місцевим судом обґрунтовано залишено без задоволення подане адвокатом Бухтояровим Р. О. клопотання про виклик і допит свідків від 22.02.2022, оскільки у ньому відсутні повні дані щодо зазначених осіб (свідків), адреса їх проживання, а також не наведено обставини, які вони можуть підтвердити чи спростувати.

Апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Бухтояровим Р. О. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Бухтояров Р. О., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН