ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Шевченко Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 21 вересня 2022 року о 22:30 год. в м. Харкові по Героїв Праці, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору алкотест Drager чи проведення огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Шевченко О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що не зафіксовано на відеозаписі, який в свою чергу є фрагментарним та не містить всього перебігу подій.

Вказує, що з відеозапису не вбачається нерозбірлива мова чи неадекватна поведінка водія, який чітко відповідає на питання та в нього відсутні будь-які візуальні ознаки перебування в стані сп`яніння.

Вважає, що відсутність факту керування автомобілем свідчить про недійсність процедури огляду на стан сп`яніння, в даному випадку відмови від проходження такого огляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №224018 складений 21.09.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння та поміткою щодо не залучення свідків в зв`язку з повною відеофіксацією події,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції,

рапорт поліцейського.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з боді камери працівника поліції, останній розпочинається з спілкування водія ОСОБА_1 по телефону, де він зазначає, що «Меня патрульные остановили» (22:27 год.).

В подальшому, під час спілкування з поліцейськими водій вказує «То, что я ехал, я не отрицаю», «Я ж не говорю, что я трезвый» (22:32 год.).

Зважаючи на наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, на що він відповів, що не має часу, що було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду (23:05 год.).

При цьому, протягом тривалого часу з моменту зупинки до пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 намагався вирішити питання іншим шляхом постійно комусь телефонуючи, демонструючи у такий спосіб своє не бажання проходити визначену законом процедуру огляду на стан сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння стала підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки під час спілкування з працівниками поліції водій не заперечував факт керування, як і перебування в нетверезому стані, що доводиться долученим до справи відеозаписом.

Також водій не висловив свою незгоду з відсутністю факту керування в протоколі про адміністративне правопорушення та не вніс до протоколу відповідне застереження з цього приводу.

Приєднаний до справи відеозапис з зафіксованим на ньому перебігом подій, апеляційний суд вважає належним доказом, а тому доводи апелянта щодо його фрагментарності відсутності фіксування всього перебігу є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Так, відеозапис тривалістю 00:45 хв. містить весь перебіг події від спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який протягом тривалого часу намагався вирішити питання в телефонному режимі до пропозиції пройти огляд, відмова від проходження огляду та складання протоколу.

Наявність 4-ох фрагментів з яких складається відеозапис не свідчить про його неповноту, оскільки фактично час запису протягом 45 хв. не переривається та достатньо чітко відтворює обставини скоєного правопорушення.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шевченко Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна