Справа №484/694/23
Провадження № 33/812/135/23
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Мельничук О.В., у приміщенні цього суду 10 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн.,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №092303 від 27 січня 2023 року, того ж дня о 08 годині 35 хвилин у Миколаївській області, Первомайському районі, с. Кінецьпіль по вул. Набережній 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Musstang, державний номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та спец сигналу, не зупинився. В результаті вказаного водій порушив вимоги п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з матеріалами справ №484/694/23, копію протоколу про адміністративне правопорушення від 27 січня 2023 року, складеного за ч. 1 статті 122-2 КУпАП відносно нього, йому не видавали, він 20 березня 2023 року подав до канцелярії суду першої інстанції письмову заяву про ознайомлення з матеріалами справи та можливість зробити їх фотокопії, а в разі наявності в матеріалах справи відеозапису місця події - видати його копію, на що суддя першої інстанції ОСОБА_2 назвав його брехуном, примушував визнати вину, включивши відеозапис місця події, а саме - керування ним транспортним засобом з 18.35 год. по 18.36 год. 27 січня 2023 року, іншого відеозапису того ж дня з 18.37 год. по 18.43 год. не було через те, що працівники поліції його тоді вже били та забрали з його кишень кошти в сумі біля 500 грн. Коли він опритомнів, поліцейські злякалися, але пригрозили, щоб він не звертався з цього приводу ні в лікарню, ні в поліцію, бо вони його знайдуть та жорстоко покарають, та відпустили перед чим примусили підписати чисті два бланки строгої звітності, які були протоколом та постановою, копії яких йому не видали для відома. 10 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду першої інстанції письмове заперечення на протокол, у якому просив суд першої інстанції розгляд справи проводити у його відсутності, а провадження у справі - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, вказавши на порушення з боку працівників поліції. Однак, суддя першої інстанції Мельничук О.В. не розглянув його заперечення на протокол та ухвалив оскаржувану постанову, залишивши поза увагою такі порушення: транспортний засіб працівниками поліції не вилучався, складення протоколу поліцейськими здійснювалося без присутності двох свідків та відеозапису, права та обов`язки йому не роз`яснювалися, поліцейські із зловживанням влади та службових повноважень застосували до нього фізичну силу без спеціальних засобів тощо.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком, яка ним отримана особисто згідно витягу із реєстру поштових відправлень, та телефонограмою від 23 березня 2023 року, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути адміністративну справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-1 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, не зупинився на вимогу працівника поліції.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Відповідно до вимог статей 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.4. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Невиконання водіями таких вимог Правил є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке встановлена частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092303 від 27 січня 2023 р. о 18 годині 35 хвилин у Миколаївській області, Первомайському районі, с. Кінецьпіль по вул. Набережній 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Musstang, державний номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та спецсигналу, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що транспортний засіб Musstang, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухається попереду патрульного автомобілю поліції, який подає знаки за допомогою проблискових маячків, та зупиняється після того, як його наздогнав патрульний автомобіль.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, яке полягало у невиконанні водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Доводи апелянта про недопустимість визнання протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, долучених працівниками поліції, належними доказами є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зі змісту відеозапису, зробленого автомобільним відеореєстратором працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 невиконана неодноразова вимога працівників поліції про зупинку автомобілю, що передбачено п. 2.4 Правил дорожнього руху, що повністю відповідає матеріалам справи та встановленим суддею суду першої інстанції обставинам, та не оспорюється самим апелянтом, а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено його права, не вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення та ним підписані чисті бланки протоколу, спростовуються змістом цього протоколу серії ААБ №092303, який містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 як про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, так і про ознайомлення зі змістом протоколу та отриманням його копії.

Аргументи апелянта про неправомірну поведінку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та застосування до нього поліцейськими фізичної сили не підтверджується будь-якими доказами і не можуть бути встановлені судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справу з огляду на предмет дослідження за цим провадженням. Крім того, наведене не впливає на встановлення факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення двох свідків та не вилучення транспортного засобу працівниками поліції відхиляються, тому що згідно положень КУпАП при фіксації правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП, не вимагається залучення свідків та вилучення транспортного засобу.

Отже, вказаний висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, оскільки зроблений на підставі дослідження та оцінки наявних у справі доказів, які є достатніми, а апеляційним судом за наслідками розгляду апеляційної скарги не встановлено підстав для скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна