Справа № 592/6211/23
Провадження № 3/592/1510/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю представника Сумської митниці ДФС Нестерова Д.О., захисника Бикової Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал у справі про порушення митних правил, направлений Сумською митницею Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 19.04.2007 Охтирським МРВ УМВС України у Сумській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0065/80500/23 від 20.04.2023, 05.09.2022 громадянкою України ОСОБА_2 через декларанта ФОП ОСОБА_3 (код ДРФО НОМЕР_3 ) подано до сектору митного оформлення «Тростянець» митного поста «Суми» Сумської митниці митну декларацію ІМ40ДЕ №UA805030/2022/001249 з метою оформлення відповідно до митного режиму «імпорт» товару «Автомобіль легковий, що використовувався; марка: DACIA; модель: DUSTER; номер кузова (VIN): НОМЕР_4 ; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення -2010, код УКТЗЕД ».

До митного оформлення були надані необхідні документи на транспортний засіб, в тому числі договір купівлі-продажу від 22.08.2022 №б/н, згідно якого на ім`я ОСОБА_4 придбано автомобіль DACIA DUSTER, (VIN): НОМЕР_4 у громадянки LAІR NATACHA ALTHOFFER, Французька Республіка за ціною у розмірі 1800 EUR.

Також до митного оформлення подано свідоцтво про тимчасову реєстрацію транспортного засобу на території Литовської Республіки від 23.08.2022 №20188863, де власником автомобіля зазначено громадянина України ОСОБА_5 , при цьому документально не підтверджено перехід до ньогоправа власності на зазначений транспортний засіб.

Крім цього, Довіреність №НСА921326 від 25.08.2022, якою громадянка України ОСОБА_2 надала громадянам України ОСОБА_6 та ОСОБА_1 повноваження на придбання за кордоном на її ім`я та переміщення в Україну будь-якого транспортного засобу оформлена після фактичного придбання автомобіля DACIA DUSTER, (VIN): НОМЕР_4 .

З метою перевірки достовірності поданих до митного оформлення документів Сумською митницею через Департамент міжнародної взаємодії Держмитслужби було ініційовано направлення відповідного запиту до митних органів Литовської Республіки (вих. № 7.24-08-1/20/4/3747 від 04.10.2022).

За інформацією митних органів Литовської Республіки та отриманих копій документів (лист Держмитслужби від 31.03.2023 №26/26-04/7.24/720), було встановлено, що фактично транспортний засіб DACIA DUSTER, (VIN): НОМЕР_4 відповідно до рахунку- фактури від 22.08.2022 № GUPA22 0049 придбав громадянин України ОСОБА_7 на своєім`я у підприємства UAB Autogupa, (код НОМЕР_5 ), вул. Лайсве, 9, Таураж, Литовська Республіка, за ціною 2800 EUR.

За наявною інформацією Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» транспортний засіб DACIA DUSTER, (VIN): НОМЕР_4 було ввезено на митну територію України 28.08.2022 через пункт пропуску «Устилуг - Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці громадянином ОСОБА_8 , де ним до митного контролю було надано, як підставу для переміщення, договір купівлі-продажу від 22.08.2022 №б/н, де покупцем транспортного засобу було зазначено громадянку ОСОБА_9 , а ціна придбання автомобіля складала 1800 EUR.

Факт надання громадянином ОСОБА_8 до митного контролю на МП «Устилуг» договору купівлі-продажу від 22.08.2022 №б/н підтверджується відбитком штампу «Під митним контролем» 158 Волинської митниці ДФС, де зазначена дата 28.08.2022, який в свою чергу не відповідає фактичній вартості придбання автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, а саме рахунок-фактура (інвойс) або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Таким чином, громадянин ОСОБА_10 28.08.2022 на митному посту «Устилуг» Волинської митниці вчинив дії, спрямовані на переміщення на територію України товару «Автомобіль легковий, що використовувався; марка: DACIA; модель: DUSTER; номер кузова (VIN): НОМЕР_4 ; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010, код УКЛЗЕД » фактичною вартістю 2800 EUR (102 146 грн. 24 коп. згідно курсу НБУ на 28.08.2022), з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, що містять неправдиві дані, а саме договору купівлі-продажу від 22.08.2022 №б/н, де зазначена вартість транспортного засобу у розмірі 1800 EUR (65 665 грн. 44 коп. згідно курсу НБУ на 28.08.2022).Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.1 ст.483 МК України.

Заслухавши доводи представника Сумської митниці про наявний в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого правопорушення та необхідність застосування до нього стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до МД № UA805030/2022/001249 від 05.09.2022 особою, відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) являється ОСОБА_2 .

Автомобіль увозився на підставі доручення ОСОБА_2 , згідно якого автомобіль переміщено ОСОБА_1 , який до митного контролю і митного оформлення подавав договір купівлі-продажу від 22.08.2022 №б/н з вартістю 1800 EUR, який йому було видано разом із транспортним засобом в країні відправлення.

При цьому, відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 про ціну, за якою ОСОБА_2 придбала цей транспортний засіб у продавця нерезидента, матеріали справи не містять. Надіслані митним органом Литовської Республіки документи свідчать про те, що їх видано саме на ім`я ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 .

Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Тобто основним безпосереднім об`єктом порушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані. Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.

Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Частиною 2 ст. 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З аналізу положень ст. ст. 257, 265, 460 МК України відповідальність за ч.1 ст.483 МК України може нести декларант (власник товару), або уповноважена на декларування товарів ним особа (митний брокер, чи інша уповноважена особа).

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Між тим, з матеріалів справи судом не встановлено даних про те, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбачених ч.1 ст.483 МК України, чи сприяв їх вчиненню. Матеріали справи, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу, останній на підставі виданої ОСОБА_11 довіреності переміщував транспортний засіб, тобто виступав в якості перевізника.

З урахуванням вищезазначеного та визначених ч.2 ст.460 МК України обмежень щодо відповідальності перевізника, ОСОБА_1 не може нести відповідальності за надання до митних органів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо його вартості.

Отже, подання ОСОБА_1 на митному посту «Устилуг» Волинської митниці наявних саме в нього товаросупровідних документів, виданих йому разом із транспортним засобом із завданням його переміщення до України, не містить ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом не підтверджено, що ОСОБА_1 надав митному органу для переміщення автомобіля підроблені документи чи документи, що містять неправдиві дані.

З врахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому провадження в справі відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 257, 268, 366, 458, 460, ч. 1 ст. 483, 487, 495, п.3 ч.1 ст.527 МК України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Т.В. Шияновська