Справа 362/4193/22
Провадження 3/362/77/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2023 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2022 року о 17.30 год. в с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 75, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 316, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнав, пояснив, що пройшов тест на місці зупинки транспортного засобу, той показав позитивний результат, хоча він і не вживав. Їхати в медичний заклад відмовився. Вказує, що має скрутне матеріальне становище, тому не матиме можливості заплатити штраф одним платежем.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справу на засадах безсторонності та неупередженості, приходить до висновку щодо відсутності повноважень витребовування додаткових доказів за власною ініціативою. Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151071 від 30.09.2022, в якому зазначені обставини вчинення адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- акт огляду на стан сп`яніння, підписаний двома свідками, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с. 2);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30.09.2022, які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 3);

- копію акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу BMW 316, д.н.з. НОМЕР_2 від 30.09.2022 (а.с. 4);

- довідку про повторність, відповідно до якої на ОСОБА_1 21.02.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, даний протокол 21.02.2022 направлено до Фастівського міськрайонного суду Київської області (а.с. 5);

- відеозапис подій, який міститься на диску, що доданий до протоколу, на якому вбачається чоловік, який представляється ОСОБА_1 , підтверджує, що керував автомобілем BMW 316, д.н.з. НОМЕР_2 , їхав в м. Фастів, вживав наркотичні речовини близько місяця назад, в медичний заклад їхати відмовився (а.с. 6);

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором СРПП ВП №1 Обухівського РУП лейтенантом поліції Томсичуном Р.Р. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторність дій, без якої немає складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення повторно.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиним доказом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є довідка про повторність, в якій вказано, що на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та направлено його до суду, разом з тим відсутні відомості про рішення суду за результатами розгляду вказаного протоколу, а саме: чи було визнано ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто з даного документу не можливо зробити висновку чи утворюють дії ОСОБА_1 , які він вчинив 30.09.2022, повторність правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В зв`язку з цим, застосовуючи аналогію закону про кримінальну відповідальність, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши ОСОБА_1 , який підтвердив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, що передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

У відповідності до ст.ст.304, 307 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.052008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), приходить до висновку, що дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З урахуванням викладеного, оскільки ОСОБА_1 не має можливості одноразово сплатити штраф у розмірі 17000 грн., суд вважає за доцільне задовольнити його клопотання про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і, з урахуванням його майнового стану, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на 10 місяців, що становить 1700 гривень, до 30 числа включно кожного місяця.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на 10 (десять) місяців, встановивши такий графік його оплати: по 1700 (ода тисяча сімсот) гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому постанова набере законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сухарева О.В.