справа № 361/1506/23
провадження № 3/361/1192/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 о 12.56 годині в с. Погреби по вул. Світанкова, 15, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, результат 3,56 % проміле, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, зазначив, що 20.02.2023 о 12-56 він сплутав педаль газу з тормозом та виїхав на перехрестя, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем, в результаті чого він розбив губу та почав витирати рану спиртовою серветкою. Коли хвилин через 20 приїхали працівники поліції вони почали обох водіїв перевіряти на стан сп`яніння, після продуття трубки Драгера прилад показав 3,56 проміле, з чим ОСОБА_2 був категорично не згоден, тому і відмовився від підпису документів, складених працівниками поліції, водночас останні не запропонували йому проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, а склали протокол.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Процик Д.Г. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що : огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився із порушенням встановленого чинним законодавством України порядку, а саме після незгоди останнього з результатом Драгера на місці події працівники поліції не запропонували пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків; працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 відповідного акту огляду та не роз`яснено його змісту; працівник поліції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування приладу Драгер, при цьому надав прилад вже споряджений мундштуком, а також не провів обов`язкового контрольного забору повітря приладу на предмет переконання відсутності у даному приладі будь-яких газів та парів, що на думку захисту стало однією із причини такої великої похибки у результаті; згідно роздрукованого результату тесту №481 приладу Драгер тест проводився 20.02.2023 о 14-20 при температурі +16 С, однак згідно даних метеостанції Київ температура в той день станом на 14-00 годину становила +3,1 С, що свідчить про неправильність, хибність даних тесту, визначених з використанням технічного засобу Драгер і дає обґрунтовані підстави для сумніву в його технічній справності; огляд на місці було проведено в присутності лише одного свідка ОСОБА_3 , так як в письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 зазначено, що він став свідком події, яка відбувалася 20.02.2023 о 14-40, тобто після проведення огляду приладом Драгер; в самому протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції допустили протиріччя при написанні суті адміністративного правопорушення, а саме вказано як керування автомобілем в стані сп`яніння, так і відмова від проходження огляду в медичному закладі, а отже не зрозуміло, яке саме діяння інкримінується ОСОБА_1 , що вказує на незаконність протоколу, який крім вказаного не містить вчинення адміністративного правопорушення (не вказано району і області, де відбулася подія).

Посилаючись на зазначені обставини просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що вона керувала автомобілем по головній дорозі по вул. Світанкова в с. Погреби, в автомобілі також знаходилася її неповнолітня дитина, на перехресті на великій швидкості з другорядної дороги на головну виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , та врізався в автомобіль свідка, який відкинуло та розвернуло в зворотному напрямку, при цьому спрацювали подушки безпеки, дитина дуже перелякалася. Водночас водій ОСОБА_2 навіть не розумів, що сталося, так як він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, він вивалився з автомобіля та ледь стояв на ногах. По приїзду працівників поліції присутності свідків він пройшов огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, жодних зауважень не висловлював.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника адвоката Процика Д.Г., беручи до уваги покази допитаного в судовому засіданні свідка, дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20.02.2023 серії ААБ №256717, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, є належним та допустимим доказом у справі. На виконання ч. 7 ст. 266 КУпАП водія було відсторонено від керування автомобілем, транспортний засіб передано тверезому водію, про що зроблено запис в нижній частині протоколу;

-результатом алкотестера Drager від 20.02.2023 з результатом 3,56 %;

-Актом огляду на стан сп`яніння з зазначенням виявлених ознак сп`яніння та підписами свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.02.2023, в яких вони підтверджують проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу з позитивним результатом 3,56%.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

Заперечення винуватості особою, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника суд розцінює як спосіб захисту, обумовлений прагненням уникнути відповідальності передбаченої законом.

Посилання на порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства при проведенні огляду на стан спяніння в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. При цьому також враховується те, що станом на час розгляду справи, з урахуванням періодів відкладення судових засідань, до суду не надійшло жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржено дії та/або бездіяльність співробітників поліції, неправомірність чи неправильність їх дій з приводу обставин складання протоколу від 20.03.2023 відносно нього.

Також суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторони захисту не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (Далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно 2.9. «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує висловлену у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» позицію Європейського суду з прав людини про те, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Матеріалами справи не підтверджується факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 .

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створили загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий в розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Броварський районний суд Київської області.

Суддя Н.С.Сіренко