Справа № 761/5830/23 Головуючий у 1 інстанції Бугіль В.В.
Провадження № 33/824/1686/2023 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р. Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В:

За постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 02.02.2023 року о 13 год. 30 хв., в м. Києві, по вул. Січових Стрільців, 84, керуючи автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважна, не врахувала дорожньої обстановки, без причини здійснила різке гальмування, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не надала належної оцінки відсутності у матеріалах справи доказів, які б спростовували її показання про обставини ДТП, за виключенням пояснень водія іншого автомобіля, які слід оцінювати критично.

Вказує, що суддею не було враховано її пояснень, де вона зазначала що вона здійснювала рух по лівій смузі руху та пригальмувала на перехресті, оскільки побачила кішку, яка перебігала проїжджу частину.

Зазначає, що п. 12.9 (г) ПДР України вона не порушувала, оскільки діяла у відповідності до виключень, які дозволяють водію різко гальмувати при виявленні перешкоди для руху.

Також вважає, що суд вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення та безпідставно встановив порушення нею норм п. 10.1 ПДР України, хоча протокол не містить посилань на порушення цього пункту.

Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України.

Окрім того, посилається на порушення суддею норм процесуального права, що вплинуло на всебічність, повноту та об`єктивність з`ясування обставин справи.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.9 (г) ПДР України водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п.2.3 б),12.9 (г) ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у постанові, стверджується поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, схемою місця ДТП, зафіксованими у ній пошкодженнями транспортних засобів.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

Так, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не заперечується факт різкого гальмування автомобіля під її керуванням в умовах насиченості проїжджої частини автомобілями.

Доводи апеляційної скарги про те, що безпосередньо перед автомобілем на автодорозі перебувала кішка, що змусило її різко гальмувати, будь-якими доказами не стверджується.

Окрім того, з оглянутих в судовому засіданні під час апеляційного розгляду відеозаписів з камери спостереження та реєстратора автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду, також не вбачається існування перед автомобілем ОСОБА_1 будь-якої небезпеки чи перешкоди, які б змусили її різко гальмувати.

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_1 про те, що її дії охоплювалися виключеннями з п.12. 9(г) ПДР і вона не могла запобігти ймовірній дорожньо-транспортній пригоді, є безпідставними.

Також слід визнати такими, що не ґрунтуються на змісті постанови судді і доводи апеляційної скарги про визнання ОСОБА_1 винуватою у порушенні п.10.1 ПДР, оскільки такого чіткого визначення судове рішення не містить.

Також є необґрунтованими і твердження апеляційної скарги про те, що ДТП сталося з вини водія іншого транспортного засобу, оскільки розгляд справи суддею проведений у межах протоколу, складеного щодо ОСОБА_1 , і надання правової оцінки діям іншої особи виходить за межі повноважень судді.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль