ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/740/23 Справа № 189/668/23 Суддя у 1-й інстанції - Степанова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника - Левицької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Левицької Юлії Василівни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогірськ Кримської області, українця, громадянина України, начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року у справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 12.02.2023 року близько 22.30 год. молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовою особою, проходячи військову службу на посаді начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 був виявлений в розташуванні підрозділу неподалік АДРЕСА_2 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Після доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 капітану ОСОБА_2 , молодшого сержанта ОСОБА_1 було доставлено до пункту дислокації військової служби правопорядку в смт. Покровське з метою проведення медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння. По прибуттю молодший сержант ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору Алкотн - М №00220, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року та просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, без збереження принципу неупередженості і безсторонності судового розгляду, що призвело до порушення норм закону, які розповсюджуються на військові адміністративні правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у графі "ознайомлений з правами" відсутній його підпис, а посилання особи, яка складала протокол, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол не відповідають дійсності, оскільки в акті огляду на стан сп`яніння його підпис присутній, що начебто він згоден з результатами алкотесту, але не зрозуміло з якими, оскільки він тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння не проходив, проте за результат розписався. При цьому, зазначає, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту була пов`язана з тим, що він наполягав саме на лікарському проходженні стану на алкогольне або наркотичне сп`яніння, в якому йому було відмовлено.

Водночас, звертає увагу, що ОСОБА_1 займає посаду начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 і йому як нікому відомо використання алкотестів при складанні протоколів про військові правопорушення. Крім того, йому не було надано сертифікатів якості на алкотест, що поставило під сумнів його правильне використання та не роз`яснено, що буде у разі його відмови від проходження алкотесту.

Вважає, що свідки, які зазначені в протоколі не можуть свідчити по даній справі, оскільки вони є заінтересованими особами та підконтрольні командиру частини, так як виконують його накази. При цьому, наголошує, що свідок свої ОСОБА_3 пояснення адресував відразу голові Покровського районного суду, що підлягає критиці.

Разом з цим, категорично не погоджується з висновками суду про те, що невідповідність дати складання протоколу датам, зазначеним в інших документах, які містяться в матеріалах справи, носить формальний характер, оскільки протокол було складено 13.02.2022, акт огляду на стан сп`яніння 12.02.2023, пояснення свідок ОСОБА_3 надав 13.02.2023 року, тобто всі події були в різні дати. Таким чином, сторона захисту стверджує, що оскільки протокол надійшов до суду 24.02.2023 року, майже через рік, а саме дата складання протоколу є підставою щодо застосування ст.38 КУпАП, тому провадження у справі повинно бути закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, що цілком узгоджується із практикою ЄСПЛ.

Також захисник критично відноситься до наданого суду наказу від 18.04.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 №38 "Про складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_2 ", оскільки протокол відносно ОСОБА_1 було складено набагато раніше ніж було підписано вказаний наказ, що свідчить про те, що командир військової частини ОСОБА_2 не мав повноважень складати даний протокол.

Водночас, сторона захисту посилається і на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист та справедливе судове рішення, оскільки суд достеменно знаючи, що вона як адвокат перебуває в м. Запоріжжі та має право заявляти клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, так як в умовах воєнного стану та постійних ракетних обстрілів областей їй дуже тяжко прибути до суду, безпідставно відмовив у задоволенні такого клопотання.

До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, захисник не заперечувала проти можливості проведення судового розгляду без підзахисного, а отже його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Левицька Ю.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_2 №72 від 13.02.2022 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 12.02.2023 року; пояснення свідка ОСОБА_3 ; копію Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №38 від 18.04.2022 року «Про складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_2 »; копію Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_3 №6 від 28.02.2022 року.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу НОМЕР_2 №72 про військове адміністративне правопорушення від 13 лютого 2022 року, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вбачається, що 12 лютого 2023 року близько 22.30 год. молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовою особою, проходячи військову службу на посаді начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 був виявлений в розташуванні підрозділу неподалік АДРЕСА_2 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Після доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 капітану ОСОБА_2 , молодшого сержанта ОСОБА_1 було доставлено до пункту дислокації військової служби правопорядку в смт. Покровське з метою проведення медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння. По прибуттю молодший сержант ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатору Алкотн - М №00220, в присутності одного свідка, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП в умовах особливого періоду.

Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення, підписувати протокол та отримувати його копію. Права та обов`язки йому роз`яснені не були, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі протоколу (а.с. 2-5).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №203 від 12.02.2023 року (а.с.1) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору "Алкотн - М №00220".

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 13.02.2023 року вбачається, що він приблизно о 22:30 годині 12.02.2023 року на місці розташування структурного підрозділу 11 полкового батальйону неподалік від смт. Покровське виявив молодшого сержанта ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили: запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів. Після чого, ОСОБА_1 був доставлений до ВСП, де відмовився від огляду за допомогою газоаналізатора (а.с.6).

Відповідно до копії Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №38 від 18.04.2022 року «Про складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_2 » від 18.04.2022 року (а.с.7-8), зокрема, командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 уповноважено складати протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних).

Згідно копії Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_3 №6 від 28.02.2022 року (а.с.9) солдата запасу ОСОБА_1 призначено на посаду начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 ВОС-879395А.

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,6 ст.266-1 КУпАП (якою було доповнено КУпАП згідно із Законом України № 2839-IX від 13.12.2022, набрання чинності 27.01.2023 року) військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, всупереч вказаним вимогам закону, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована в присутності лише одного свідка, про що зазначено у змісті самого протоколу НОМЕР_2 №72 про військове адміністративне правопорушення від 13 лютого 2022 року (а.с.2-5). Крім того, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, уповноваженими особами військової частини не було направлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду, як того вимагають приписи ч.4 ст.266-1 КУпАП.

Відповідно до ч.9 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з цим, пояснення свідка ОСОБА_3 (а.с.6) датовані 13.02.2023 року, що не узгоджується із датою вчинення адміністративного правопорушення 12.02.2023 року, а тому відповідно до ст.251 КУпАП, вони не є допустимим доказом по справі.

Ці обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому його посилання у постанові на вищевказаний протокол та пояснення, як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, є неприпустимим.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 перебував у розташуванні підрозділу військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що у протоколі про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_2 №72 (а.с.2-5) командиром ВЧ НОМЕР_1 ВЧ НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_2 було допущено описку в даті складання протоколу та замість 2023 року, вказано 2022 рік, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту.

Натомість, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (тобто з реабілітуючих для ОСОБА_1 обставин, що є відмінним від апеляційних вимог захисника) у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Левицької Ю.В. підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Левицької Юлії Василівни - задовольнити частково.

Постанову судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО