ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/693/23 Справа № 177/293/23 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю: захисника Трофименко М.В., яка діє в інтересахОгли Д.Ю., доповнену апеляційну скаргу захисника Трофименко М.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.; строк відбування адміністративного стягнення встановлено відраховувати з моменту затримання, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року встановлено, що 01.02.2023 об 11.45 годині, на трасі Н-11 біля с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння, у відповідному медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В доповненній апеляційній скарзі та клопотаннях до неї захисник Трофименко М.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить оскаржену постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного було складено іншим працівником поліції, не тим, який зупинив транспортний засіб, який не мав жодних об`єктивних доказів у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано порядок його складання, внаслідок чого були істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , тому такий доказ є недопустимим, що тягне за собою визнання недопустимими усіх інших доказів у справі. Окремо звертає увагу суду, що диск з відеозаписами з місця події, який долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки на ньому знаходяться окремі відеозаписи, а не безперервний запис до його завершення. Наголошує, що судом 1-ї інстанції порушено право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судову повістку про день, час та місце розгляду справи не було вручено ОСОБА_1 за три доби до дня розгляду. Вважає, що огляд особи ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним, оскільки було допущено порушення при його проведенні. З посиланням на ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» стверджує, що працівники поліції не мали достатніх підстав для зупинки транспортного засобу. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи наявне направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте відсутні докази про отримання ОСОБА_1 такого направлення. Вважає, що в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведені «поза розумним сумнівом».

В судовому засіданні захисник Трофименко М.В., як діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою апеляційну скаргу з доповненнями підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності її підзахисного ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду від нього на адресу суду не надходили.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Трофименко М.В. підлягає задоволенню, апеляційна скарга залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, за таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 22 лютого 2023 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана через суд першої інстанції 17 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 чи його захисником копії оскаржуваної постанови, а з матеріалами справи захисник ознайомилась лише 14 березня 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката Трофименко М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно ст. ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №231169 від 01.02.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, складений уповноваженою особою, зі змісту якого слідує, що 01.02.2023 об 11.45 годині, на трасі Н-11 біля с. Червоні Поди Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння, у відповідному медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП. Зазначений протокол ОСОБА_1 особисто підписав без будь-яких зауважень (а.с. 3);

- направленням до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2023, в якому, окрім іншого, зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння. Огляд не проведено (а.с.4);

- рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Драчевського С. від 01.02.2023 року, в якому він зазначив обставини зупинки та події, що мали місце 01.02.2023 року відносно ОСОБА_1 (а.с. 5);

- картками обліку адміністративного правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 двічі протягом року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення (а.с.7-8);

- відеозаписом з бодікамери, на якому, окрім іншого, зафіксовано що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений перед в`їздом у м. Кривий Ріг, водію були оголошені ознаки наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), запропоновано пройти повний медичний огляд. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 9);

- копіями постанов судів першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, що свідчить про повторність, а саме: Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2022 року, що набрало законної сили 14.06.2022, про притягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП; Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2022 року, що набрало законної сили 14.11.2022, про притягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП; Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 року, що набрало законної сили 14.11.2022, про притягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП; Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2023 року, що набрало законної сили 23.01.2023, про притягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту довідки, наданої інспектором відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Олександром Гіріком від 02.02.2023, згідно національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Наявна повторність вчинення попередніх адміністративного правопорушень. Транспортний засіб належить ОСОБА_2 (а.с.6).

Вищезазначені докази, досліджені під час апеляційного розгляду, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта з підстав того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено неуповноваженою на те особою.

Згідно зі ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені зокрема ст. 130 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чидуже розширенізіниці, які нереагують насвітло; сповільненістьабо навпакипідвищена жвавістьчи рухливістьходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу. Посилання в апеляційній скарзі, що працівники поліції формально переписали виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 від 09.11.20215 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога, зазначили виявлені ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія ОСОБА_1 та у рапорті інспектора.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом містить окремі файли, тобто не є безперервним, не заслуговують на увагу. Так, ст. 266 КУпАП передбачає два варіанта фіксації проходження огляду на стан сп`яніння: за участю двох свідків та/або безперервна фіксація. При цьому КУпАП не визначає тривалість безперервної фіксації. В даній справі про адміністративне правопорушення, поліцейськими зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та був зупинений, виявлення відсутності посвідчення водія, відмову останнього від проходження огляду у медичному закладі, складання протоколів та інших документів, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, поліцейські виконали вимоги ст. 266 КУпАП щодо безперервної фіксації, тож доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

В рапорті поліцейського (а.с. 5) вказано, що причина зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , це ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», внаслідок чого було перевірено документи у особи, яка керувала транспортним засобом, та встановлено відсутність права керування транспортним засобом, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 року, що набрала законної сили 07.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стороною захисту не надано до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що ними було оскаржено дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Отже доводи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 231169 від 01.02.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 та долучені докази до справи є недопустимими доказами, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушеного права на захист ОСОБА_1 .

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 231169 від 01.02.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, міститься його підпис про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с. 3), а також дати розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення саме 22.02.2023 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області. Оголошення ОСОБА_1 поліцейським місця, дати та часу розгляду Криворізьким районним судом Дніпропетровської області протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 231169 від 01.02.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , підтверджується і дослідженим фрагментом відеозапису.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Трофименко М.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин