ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, та захисника Колчанова Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Колчанова Р. В. на постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Роз`яснено ОСОБА_1 вимоги ст. 307 КУпАП.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 387311, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.02.2023 о 10 год 49 хв на А/Д Н-10 217 км с. Шипинці керував т. з. марки «VOLKSWAGEN» д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, звужені або розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився пасивно у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога, що підтверджуються висновком № 242 від 01.02.2023 р. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником Колчановим Р. В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки

ЄУНСС: 718/386/23 Головуючий у І інстанції: Скорейко В. В.

Номер провадження: 33/822/259/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Стверджує, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.ст. 256, 266 КУпАП, Постанову КМУ № 1103 про Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Зазначає, що у фабулі інкримінованого правопорушення не зазначено, які саме слова чи дії ОСОБА_1 свідчили про його ухилення від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, як того вимагає п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 та п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395.

Апелює на те, що у протоколі відсутні анкетні дані та підписи свідків, які мали бути залученні працівниками поліції на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в лікарні.

На думку сторони захисту письмове направлення ОСОБА_1 на огляд в медичну установу є неналежним доказом, оскільки в ньому не вказано на який огляд направляється його довіритель, не зазначено місце його складання, його копія не була вручена ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що в діях працівників поліції та лікаря ЧОНД є порушення вимог Законодавства, оскільки здача сечі та її дослідження не є єдиним та безальтернативним засобом для встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Також вважає, неналежним та недопустимим доказом відеозаписи з бодікамер працівників поліції, оскільки усі відеозаписи є порізаними, неповними, на них відсутнє безперервне спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. На вказаних відеозаписах не вбачається факт керування транспортним засобом його довірителем, факт зупинки, факт відмови.

Стверджує, що був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, який унормований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки протягом проведеного часу в медичній установі з боку медичного працівника не було спроб провести медичний огляд, зокрема зафіксувати його зовнішній вигляд, поведінку, стан свідомості, мовну здатність, і на підставі цього зробити висновок та діагноз за результатами огляду.

Крім цього, відповідно до п.п. 12, 13 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, однак йому не було запропоновано інші (альтернативні) варіанти дослідження. В той же час, мед. працівником складено висновок в якому відсутні данні щодо стану сп`яніння чи відсутності стану сп`яніння, а вказано відмову від проходження медичного огляду та обстеження.

Стверджує, що наведеною Інструкцією не передбачено складання Висновку щодо результатів медичного огляду вказаного змісту.

Вважає, що зазначені в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, які були встановлені у нього, зокрема зіниці очей, які не реагують на світло, є вигаданими, оскільки дослідження на встановлення вказаної ознаки не проводилось ні працівниками поліції, ані працівниками медичної установи.

Звертає увагу суду на те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я його довіритель не відмовлявся, так як він поїхав разом із працівниками поліції. У медичній установі працівник запропонував ОСОБА_1 здати сечу для проведення аналізу, однак останній не міг її здати, оскільки біля нього постійно стояли працівники поліції.

Він був готовий здати кров чи інші біологічні зразки, однак їх ніхто не брав, хоча відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук, кров.

Також стверджує, що висновок ЧОНД № 461 є неналежним доказом, оскільки він не відповідає формі визначеній в Інструкції № 1452/735.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Колчанова Р. В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній, та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону було дотримано районним судом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та на дав суду такого ж змісту пояснення, які надавав в районному суді. При цьому додав, що наркотичні засоби взагалі не вживає.

Не дивлячись на вищевказану позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 387311 від 01.02.2023 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 1); направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 2); медичним висновком № 242 від 01.02.2023 року (а. с. 3), що виданий лікарем МОЗ України ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_2 , який скріплений печаткою і підписом лікаря, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження медичного огляду та обстеження; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а. с. 7), що здійснювали оформлення та з якого видно, що під час перевірки документів водія ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, в зв`язку з чим працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у ЧОНД, на що останній погодився, однак своєю поведінкою, діями, які тривали довгий період часу, свідчили про навмисне затягування часу та не бажання вчиняти будь-яких спрямованих дій на здачу біологічних зразків.

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

А тому доводи сторони захисту про те, що у працівників поліції не було підстав для направлення його довірителя в медичний заклад для огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також, що останній від такого огляду не відмовлявся є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Районним судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Крім того, сторона захисту, в апеляційній інстанцій не заперечувала той факт, що ОСОБА_1 не надав лікарю зразки свого біологічного середовища, а пояснення про те, що у його довірителя не вийшло їх надати у зв`язку із сильним хвилюванням або через фізіологічні особливості організму останнього, на думку апеляційного суду, є способом уникнення адміністративного стягнення за скоєне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що складений відносно його довірителя протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи підписаний особою, яка його склала. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи захисника про те, що працівниками поліції під час складання протоколу, порушено інструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції у зв`язку із виявленням підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останньому було озвучено ознаки сп`яніння, які у нього виявлено, роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з метою встановлення його стану. Тобто, вказану інструкцію поліцейським було дотримано, що спростовує вказані твердження апелянта про надумані ознаки сп`яніння.

Апелювання сторони захисту на те, що він від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не відмовлявся, так як він поїхав разом із працівниками поліції, однак не зміг здати сечу для проведення аналізу, у зв`язку із фізіологічними особливостями його організму, або через переживання, є надуманими, оскільки з матеріалів справи, а саме з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що медичним співробітником було надано останньому довгий період часу, протягом якого він повинен був здати біологічні середовища. Протягом вказаного часу ОСОБА_1 було надано води та роз`яснено, що не здача вказаного біологічного середовища буде розцінено, як відмова від проходження огляду, і відносно нього будуть складені матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час вказаного часу працівники поліції знаходилися на відстані від нього, за дверима вбиральні, і жодного тиску на нього не здійснювали.

Вважаю, що дії працівника медичного закладу охорони здоров`я та працівників поліції відповідали положенням закону та були проведені з урахуванням медичної специфіки обстеження осіб на стан сп`яніння.

Міркування захисника стосовно того, що ОСОБА_1 був готовий здати кров чи інші біологічні зразки, однак їх ніхто не брав, є його припущенням, при цьому, у відповідності до положень вказаної вище Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки. Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Оскільки ОСОБА_1 перебував у свідомості і впродовж перебування у медичному закладі свідомо не здав біологічне середовище (сечу), вважаю, що висновок про те, що він умисно відмовився від проходження медичного обстеження є вірним.

Пояснення ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні апеляційного суду, в частині того, що він наркотичні засоби взагалі не вживає, апеляційний суд визнає нікчемними, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери працівників поліції (а. с. 7), що здійснювали оформлення останнього, апеляційним судом було встановлено, як водій ОСОБА_1 стверджував: «на цьому тижні я не вживав» (відеозапис 476840 01/02/2023 11:05:39 0172728).

Інші апеляційні доводи адвоката Колчанова Р. В. мають формальний характер, спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та вже були предметом розгляду в районному суді.

Під час розгляду справи апеляційним судом апелянти не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Колчанова Р. В., залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя, головуючий

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній