КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 377/458/22Головуючий у І інстанції: Малишенко Т.О..
Провадження №33/824/1603/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

30 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладання адміністративних стягнень із підстав, передбачених п.7 ст247 КУпАП.

Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП за відсутності у її діях складу правопорушення згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Прокурор Чемерис О.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до протоколу №1021 від 21.09.2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комплексної Дитячо-Юнацької Спортивної Школи м. Славутича (КДЮСШ), будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VIІ «Про запобігання корупції», порушила вимоги пунктів 1 та 2 ч.1 ст.28 Закону №1700-VII «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Комітет з фізичної культури та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом і службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням листа від 15.12.2020 вих.№206 про надання дозволу на преміювання себе особисто, у грудні 2020 року в розмірі 1500 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена, ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того відповідно до протоколу №1022 від 21.09.2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комплексної Дитячо-Юнацької Спортивної Школи м. Славутича, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону №1700-VII«Про запобігання корупції», вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала листа від 15.12.2020 вих.№206 про дозвіл преміювання себе особисто, в якому самостійно визначила собі розмір премії в сумі 1500 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В частині 2 статті 172-7 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зазначена норма закону за своїм змістом є бланкетною та відсилає для повного визначення його ознак до інших норм.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Так зокрема у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення потенційному та реальному конфлікту інтересів.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.1.1. положення, КДЮСШ м.Славутича є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю, підпорядкованим Комітету з фізичної культури та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради. Відповідно до п.п.1.2 рішенням Славутицької міської ради №929-29-VI від 29.04.2013 р., Комітет з фізичної культури та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради перейменовано у «Відділ молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради».

У відповідності до п.1.3. розділу 1 положення КДЮСШ м. Славутича є юридичною особою публічного права.

Згідно з п.2.1 розділу 2 положення, засновником КДЮСШ м. Славутича є виконавчий комітет Славутицької міської ради.

Розділом 5 положення КДЮСШ м.Славутича передбачено, що діяльністю спортивної школи керує директор, який призначається на посаду (звільняється з посади ) засновником відповідно до законодавства.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 11.11.2011 № 483 ОСОБА_1 призначено на посаду директора КДЮСШ м. Славутича з 14.11.2011.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII, посадові особи юридичних осіб публічного права, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII«Про запобігання корупції» та є суб`ектом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язанних з корупцією.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 15.12 2020 року підписала листа на ім`я начальника відділу молоді та спорту вих.№206 про дозвіл на преміювання себе особисто за підсумками року у грудні 2020 року в розмірі 1500 грн., з фонду економії заробітної плати в межах кошторису, затвердженого на 2020 рік.

Відповідно до офіційних роз`яснень НАЗК щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці конфлікт інтерсів виникає у випадку, коли особа подає пропозицію (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня. У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат та їх розмір, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття відповідного рішення. Необхідність внесення зазначеної пропозиції зумовлена тим, що керівник органу, підприємства, установи, організації, приймаючи рішення про встановлення стимулюючих виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу. Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок.

Таким чином, приватний інтерес при реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення керівника вищого рівня про встановлення стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, привнесенні пропозиції щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Отже, ОСОБА_1 готуючи листа з пропозицією щодо встановлення розміру власної премії в сумі 1500 грн., діяла в умовах реального конфлікту інтересів. Кданому випадку, для уникнення реального конфлікту інтересів вона мал утриматись від здійснення оцінки результатів своєї роботи та, відповідно, внесення пропозицій щодо визначення конкрет ного розміру премії, а за наявності потреби надати керівнику вищого рівня, необхідну інформацію, на підставі якої він зміг би самостійно визначити конкретний розмір премії.

Визнаючи ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП. та закриваючи провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягненнь із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП, суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчинених адміністративних правопорушень, її особу, інші обставини справи, що на думку суду апеляційної інстанції є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 06 грудня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду А.М. Стрижеус