Справа 336/1234/23
Провадження 3/336/1027/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк Оксана Вікторівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрований і проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2023 р. о 13 год. 01 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав, висловлювався в її адрес нецензурною лайкою, стукав по вікнах будинку, вчинене повторно протягом року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 22.01.2023 р. о 18.20 год. ОСОБА_1 , за місцем мешкання своєї сестри ОСОБА_2 , а саме в буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї сестри домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адрес нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, вчинене повторно протягом року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді від 29.03.2023 року справи об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 22.01.2023 р. він загубив ключі від своєї квартири, тому прийшов до сестри за інструментами, щоб потрапити до квартири. Оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння, то у них з сестрою виник конфлікт. Ввечері того ж дня він знову прийшов до сестри, щоб переночувати у неї. Так як він був у стані алкогольного сп`яніння, у них знову виник конфлікт. Домашнього насильства він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Вночі 21.01.2023 р. їй подзвонив її брат ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і повідомив, що він загубив ключі від своєї квартири, вона йому відчинила і він залишився ночувати у неї, ночував у сараї. 22.01.2023 р. близько 13-ї год. брат прийшов до неї, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. О 18.20 год. брат знову прийшов до неї та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона знов викликала поліцію.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої особи, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що:

- психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 згаданого Закону визначена сфера дії закону про запобігання та протидію домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Таким чином, домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психологічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до Стамбульської Конвенції домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до пояснень потерпілої в справі, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, висловлював словесні образи, погрози, тобто намагався утвердитися над іншою особою. Вказані діяння ОСОБА_1 підпадають під визначення п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та положень Стамбульської Конвенції, що в свою чергу утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується, також, дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення від 26.01.2023 року серії ВАВ № 447356, серії ВАВ № 053357, які складені уповноваженими на те особами, а їх зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколах зазначено дату і місце їх складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреса потерпілої особи, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом. Зокрема вони складені за вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, вчинене повторно протягом року;

- рапортом про отримання заяви ОСОБА_2 від 22.01.2023 р. о 13.00 год.;

- рапортом про отримання заяви ОСОБА_2 від 22.01.2023 р. о 18.24 год.;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене правопорушення та її поясненнями в судовому засіданні;

- постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3808/22 від 01.09.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке полягає у вчинені домашнього насильства.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовані свідченнями в суді потерпілої, які повністю узгоджуються з її письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушень, те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, як передбачено санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 27, 33-36, 40-1, 173-2 ч. 2, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 цього Кодексу накласти нього стягнення у вигляді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд.

Суддя О.В. Дмитрюк

Строк пред`явлення виконавчого документа "___"_____________ 20___рік

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік