НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28 березня 2023 року Справа № 322/269/23 (Провадження № 3/322/220/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 16.03.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.2 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

13.03.2023 о 17 год. 30 хв. на 78 км автодороги Павлоград-Токмак, Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом Volkswagen Vento д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України. Вказані дії вчинив, після вчинення 10.02.2023 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто повторно протягом року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею досліджено письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №178623 від 13.03.2023, DVD з відеозаписами, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» (далі Роздруківка), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2023, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, довідка відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 16.03.2023 за №1360/72/01-2023 бази даних ІПНП, копія постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27.02.2023.

На відеозаписах зафіксовані спілкування поліцейських з ОСОБА_1 (який має явні ознаки алкогольного сп`яніння) на блок пості. Подальше проведення огляду на стан сп`яніння, відсутність заперечень ОСОБА_1 з результатом спеціального технічного приладу, складання матеріалів і роз`яснення йому прав, підпис документів.

Після дослідження в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема і відеозаписів ОСОБА_1 вину не визнав. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, автомобілем керував його знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який є власником цього транспортного засобу. ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу на блок пості, поспішав до смт Новомиколаївки, його ( ОСОБА_1 ) залишив біля автомобіля, а сам пішки направився у згаданий населений пункт. ОСОБА_1 просив викликати в судове засідання особу на ім`я ОСОБА_2 . Факт перебування у стані сп`яніння під час описаних подій не оспорював.

У задоволенні клопотання про виклик особи на ім`я ОСОБА_2 , суддею відмовлено, з огляду на те, що відомості про цю особу не зазначені, ані в протоколі, ані в інших матеріалах справи.

Дійсно на відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, водночас коли інспектор зазначає, що той керував транспортним засобом, був зупинений на блок пості поліцейськими і при перевірці документів у нього були виявлені ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 не заперечує ці обставини. Інспектор перед тим як висуванням вимоги ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння акцентував увагу, що той є водієм. ОСОБА_1 і в подальшому (під час проходження огляду, складання матеріалів) не заперечував факт керування ним автомобілем, і не зазначав про особу на ім`я ОСОБА_2 .

Отже версію ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем під час описаних подій суддя розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частина з перелічених обставин враховані. Обставини, передбачені ст.ст.34, 35 КУпАП, які пом`якшують чи обтяжують не встановлені.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткових) - штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу яким він керував, суддя вважає неможливим у вказаному випадку застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, ОСОБА_1 необхідно піддати стягненням у виді штрафу і позбавлення права керування транспортним засобами.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без розгляду.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов