Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5480/21 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кобернюка Володимира Миколайовича, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 13.03.2021 об 22 год. 15 хв. в м. Житомирі на перехресті вул. Новопівнічна-Чехова, керуючи автомобілем Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався праворуч. В результаті чого відбулось зіткнення, внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені та завдано матеріальних збитків. Гр. ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд формально та однобічно дійшов висновків щодо його вини, не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Одночасно він просить поновити йому строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що йому не було вручено копію судового рішення в день винесення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 21.03.2023 (а.с. 80) і скаргу подав до суду в цей же день (а.с. 82).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду не дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, ґрунтується на припущеннях, належним чином не враховує матеріали справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначена норма є бланкетною і передбачає встановлення порушення конкретного пункту ПДР України.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи із аналізу наступних доказів:

протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 530491 від 26.04.2021, за яким ОСОБА_1 допустив порушення п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг, що стало наслідком ДТП;

рапорту поліцейського УПП в Житомирській області, з якого слідує, що 13.03.2021 об 22 год. 25 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.03.2021 об 23 год. 24 хв. на перехресті вулиць Новопівнічна-Чехова зіштовхнулись Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 та Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 4);

схеми до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого пригода сталася на перехресті вулиці Чехова та Новопівнічна в м. Житомирі. При огляді місця пригоди зафіксовано розташування транспортних засобів: «RenaultMegane», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Mercedes-BenzGL-450», д.н.з. НОМЕР_1 , щодо елементів проїзної частини після ДТП, механічні пошкодження, які отримали транспортні засоби (а.с. 6);

протоколу огляду місця ДТП від 13.03.2021, з якого убачається, що 13.03.2022 об 23 год. 23 хв. розпочався огляд місця ДТП в присутності двох понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також в присутності ОСОБА_1 (а.с. 7-13);

фототаблиці місця вчинення ДТП від 13.03.2021, де зафіксовано зображення пошкоджених внаслідок ДТП автомобілів «Mercedes-BenzGL-450», д.н.з. НОМЕР_1 , та Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодження автомобілів, їх місце розташування, місцевість та елементи дороги, де сталась ДТП (а.с. 14-15);

письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що керував транспортним засобом Mercedes-Benz, рухався зі сторони вулиці Малікова по вулиці Новопівнічна в напрямку вулиці Чехова та під`їжаючи до перехрестя вулиць Чехова-Новопівнічна мав намір здійснити маневр повороту праворуч, включивши сигнал повороту праворуч. Зазначив, що в цей час раптово зі сторони вулиці Чехова виїхав автомобіль марки «Renault Megane», який виїхав на зустрічну смугу руху. Вказав, що уникаючи зіткнення з даним автомобілем, прийняв ліворуч, однак зіткнення уникнути не вдалось (а.с. 16);

письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких він зазначив, що 13.09.2021 близько 22 год. 30 хв. керував власним технічно-справним транспортним засобом марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався зі сторони вулиці Новосінна по вулиці Чехова в напрямку вул. Новопівнічна, та доїжджаючи до перехрестя вулиць Чехова та Новопівнічна, маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч, увімкнувши сигнал повороту ліворуч, при цьому рухаючись по головній дорозі, виїхавши за межі вулиць Чехова та Новопівнічна відчув раптовий удар в передню ліву частину автомобіля. Зазначив, що після цього його автомобіль відкинуло близько двох метрів назад, в результаті чого втратив на деякий час свідомість, прийшовши до свідомості вияснив, що іншим учасником даної ДТП є хлопець на ім`я « ОСОБА_5 » (а.с. 17);

рапорту слідчого ВР ЗСТ СВ Житомирського РУП в Житомирській області, з якого вбачається, що згідно акту обстеження судово-медичним експертом, тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_2 , відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 19);

письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 12.04.2021, з яких вбачається, що він 13.03.2022 об 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по вулиці Новопівнічна зі сторони вулиці Перемоги та під`їжджаючи до перехрестя вулиці Чехова, зупинився перед дорожнім знаком «Дати дорогу», оскільки ліворуч по головній дорозі рухався автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , а в зустрічному напрямку по вулиці Новопівнічній в напрямку вулиці Перемоги на швидкості 50-60 км/год. ближче до центру дороги рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який не зупиняючись перетнув вулицю Чехова в напрямку вулиці Перемоги, внаслідок чого між двома автомобілями відбулось зіткнення на даному перехресті (а.с. 20);

письмових пояснень ОСОБА_7 , згідно яких 13.03.2021 вона, йшовши разом з чоловіком по вулиці Новопівнічна в напрямку вулиці Перемоги, стали свідками ДТП, де з вулиці Чехова по головній дорозі рухався автомобіль Renault в напрямку вулиці Новопівнічна та повертаючи ліворуч йому на зустріч по вулиці Новопівнічна від вулиці Малікова в напрямку вулиці Перемоги рухався автомобіль Mercedes, який здійснив зіткнення з автомобілем Renault (а.с. 23);

письмових пояснень ОСОБА_8 від 13.03.2021, з яких слідує, що останній разом зі своєю дружиною рухався по тротуару вулиці Новопівнічної та став свідком тієї події як зіткнулись два автомобілі. Зазначив, що при цьому один з автомобілів сірого кольору рухався з вулиці Чехова в напрямку вулиці Новопівнічна ліворуч, а чорний автомобіль рухався по вулиці Новопівнічній від вулиці Малікова в напрямку вулиці Перемоги та здійснив зіткнення з автомобілем, який здійснював поворот (а.с. 24).

В той же час, суд першої інстанції безпідставно не врахував висновки судового експерта Скороход К.М. № 9830 від 04.10.2021 з посиланням на те, що таке дослідження проведено за зверненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та вихідні дані для проведення такого дослідження надавалися зацікавленою стороною, а потерпіла особа участі в його проведенні не приймала, що явно свідчить про упередженість та необ`єктивність цього висновку експертного дослідження.

Однак такий висновок суду не узгоджується із нормами законодавства та дослідженими матеріалами справи. Судом не наведено належне обґрунтування того, в чому проявляється упередженість та необ`єктивність висновку експерта з посиланням на його невідповідність іншим доказам схеми місця ДТП, показанням учасників ДТП та свідків тощо.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Експерт має право знайомитися з матеріалами справи, що стосуються предмета експертизи, заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку; з дозволу органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, ставити особі, яка притягається до відповідальності, потерпілому, свідкам запитання, що стосуються предмета експертизи; бути присутнім при розгляді справи.

Статтею 7-1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України за №53/5 від 08.10.1998, серед основних завдань автотехнічної експертизи є установлення відповідності дії водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що у справах, пов`язаних із дорожньо-транспортною пригодою, де учасники пригоди не визнають свою вину, за доцільне слід призначити судову авто-технічну експертизу.

Орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, ухилився від збирання таких доказів, що призвело до подальшого незаконного висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 16.12 ПДР України, яке перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 13.03.2021 об 22 год. 15 хв. в м. Житомирі на перехресті вул. Новопівнічна-Чехова, керуючи автомобілем Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався праворуч, чим порушив п. 16.12 ПДР України. В результаті чого відбулось зіткнення, внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені та завдано матеріальних збитків. Гр. ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність.

Згідно п. 16.12 Правил, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Складаючи протокол та схему місця пригоди, працівники поліції халатно віднеслися до своїх обов`язків, належним чином не оглянули місце пригоди і дійшли помилкового висновку про рівнозначність доріг.

Так, згідно фото з місця пригоди, наданих захисником Долюка М.В., вбачається, що перехрестя доріг не є рівнозначним, оскільки перед перехрестям встановлено дорожні знаки 2.1 «Надати дорогу» та 2.3 «Головна дорога» із додатковою табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги» (а.с. 40, 42), що повністю узгоджується із поясненнями учасників пригоди та свідків про наявність головної дороги на перехресті.

Рух на перехресті нерівнозначних доріг визначається п. 16.11 ПДР України - водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2021 року не відповідає фактичним обставинам справи, тому не може бути належним доказом у справі. Обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні п. 16.11 ПДР України не висувалося.

Судом першої інстанції не враховано ці обставини, як і зміст клопотання захисника Долюка М.В., в якому він не визнавав факт порушення ПДР України особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, із посиланням на пояснення ОСОБА_1 про виїзд автомобілю Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 на смугу зустрічного руху, та розташування транспортних на схемі ДТП.

Зазначені протиріччя не було усунуто органом, що склав протокол, що у подальшому призвело до неправильного висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 .

З урахуванням бездіяльності суб`єктів владних повноважень та з метою здійснення належного захисту від незаконного звинувачення, ОСОБА_1 самостійно замовлено висновок експертизи у відповідності до вимог ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу».

Висновок судового експерта Скороход К.М. № 9830 від 04.10.2021, базується на схемі ДТП, виготовленої працівниками поліції і перенесеної експертом на супутникову мапу, а також фото з місця ДТП, тому висновки суду про упередженість та необ`єктивність висновку експерта є лише припущеннями, які не узгоджуються із матеріалами справи.

Судом також не враховано, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України, засвідчивши це своїм підписом (а.с. 52), тому він може бути прийнятий судом як належний письмовий доказ.

Експертом встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Крім того експерт зазначив, що в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України та знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

Такий висновок експерта повністю узгоджується зі схемою ДТП, в якій автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , розташований на зустрічній смузі свого руху (там же і його гальмівний шлях) та на смузі руху автомобіля Mercedes-Benz GL-450, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля Renault Megane при повороті ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху («зрізав поворот»), чим порушив вимоги п. 10.5 ПДР України, яким визначено, що поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху.

На переконання апеляційного суду, дотримання водієм вимог п. 10.5 ПДР України надало б можливість водію автомобіля Mercedes-Benz GL-450 безперешкодно здійснити поворот праворуч або, у разі руху прямо, можливо зупинитися на своїй смузі руху, з метою надання переваги останньому, не виїзджаючи за зустрічну смугу руху автомобіля Renault Megane.

Отже, під час судового розгляду не було доведено належними та допустимими доказами (висновком експерта, схемою місця ДТП тощо), що у разі дотримання водієм автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , вимог п. 10.5 ПДР України (виконання маневру ліворуч в умовах обмеженої оглядовості без виїзду на зустрічну смугу) трапилася дорожньо-транспортна пригода саме з вини водія автомобіля Mercedes-Benz GL-450, а також, що останній міг уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування.

З огляду на вищевикладене суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, однак за обставин дорожньо-транспортної пригоди, дії водія повинні оцінюватися за сукупністю умов, передбачених різними нормами ПДР України, про що в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не вказано. В даному випадку могло бути порушення пункту 16.11 ПДР України, але останнє не вказано у протоколі.

Крім того, порушення п. 16.12 або п. 16.11 ПДР України не є достатньою самостійною підставою для здійснення висновку про винність водія у вчиненні ДТП, оскільки не стверджує поза всяким сумнівом про наявність причинного зв`язку між порушенням останніх та спричиненою Дорожньо-транспортною пригодою.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь