Провадження № 33/811/313/23 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі: судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 85 (вісімдесят п`ять гривень) в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , будучи ліквідатором ТзОВ «Львівський Тополіс», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Торф`яна, 21, порушив ведення податкового обліку, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік на суму 11329256 грн., а також занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до Державного бюджету за січень 2022 року, за серпень 2022 року, за вересень 2022 року на загальну суму 1250927 грн., за січень 2022 року, за липень 2022 року на загальну суму 1471374 грн., за січень 2022 року, за серпень 2022 року на загальну суму 273798 грн., чим порушив ст. 137, ст. 140, ст. 164, ст. 168, ст. 185, ст. 187, ст. 188, ст. 200 Податкового кодексу України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою та несправедливою, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, тощо. Стверджує, що податковим органом не взято до уваги додаткові угоди/додатки до договорів надання послуг, звітів, які в сукупності із первинними документами, додатково визначають зміст і обсяг наданих послуг. Звертає увагу на те, що не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. При цьому, апелянт зазначає, що витрати на оплату послуг фізичних осіб-підприємців Товариство правомірно віднесло до складу витрат звітного періоду, в якому вони були здійснені, на виконання п.п.5,7,18,19 П (С) БО 16 «Витрати» та врахувало їх при визначенні фінансового результату. Акцентує увагу на те, що ТзОВ «Львівський Тополіс» придбаючи послуги із спорядженням житла у підрядників (п.п.30.3, пп 197.1.14) не відображало у складі податкового кредиту ПДВ, а також придбаючи у підрядних організацій послуги по спорудженню без ПДВ, відповідно у Товариства при реалізації житла виникає другий продаж операції звільнені від оподаткування. Отже, відсутні підстави для застосування п.198.5 ПК України для нарахування податкових зобов`язань та тим більше не має факту порушення п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України.

Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Справа двічі 21.03.2023 та 04.04.2023 призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак, 21.03.2023 правопорушник ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим вказана справа була відкладена на 04.04.2023, проте, в черговий раз, правопорушник будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку правопорушника ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин, неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності також за порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГУЛВ №006926 від 06 грудня 2022 року; акт перевірки та інші матеріали адміністративної справи, дав правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується апеляційний суд.

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення на правопорушника ОСОБА_1 у виді штрафу, накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 85 (вісімдесят п`ять гривень) в доход держави залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.