П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Київ

Справа № 367/5143/22

Провадження: № 33/824/1639/2022

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Плясова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2023 року, винесену під головуванням судді Горбачової Ю. В.,

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

у с т а н о в и л а:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Плясов О. В. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та замінити позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців на накладення штрафу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив вказане адміністративне правопорушення вперше та повністю визнав свою вину у його вчиненні. Попри це, судове рішення не містить мотивів та обґрунтування в частині застосування обраного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Також судом першої інстанції не було враховано вік ОСОБА_1 , його стан здоров`я та інші обставини, що мали суттєве значення для вирішення питання достатності та необхідності покарання. Вказав, що ОСОБА_1 є пенсіонером, хронічно хворий на цукровий діабет та інші тяжкі хвороби ніг, що позбавляє його звичайного образу життя при позбавленні його права керувати транспортним засобом.

В судовому засіданні адвокат Плясов О. В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення адвоката Плясова О. В. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності ( ст.7 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 30 листопада 2022 року о 12 год. 40 хв. в Київській області, на АД М-07 «Київ-Ковель» 26 км+ електроопора № 27, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.3 Б, 10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який в некерованому стані продовжив рух та здійснив наїзд на перешкоду (відбійник). В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, окрім пояснень самого ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061891 від 30 листопада 2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП. Відтак, враховуючи обставини та характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке могло потягти за собою тяжкі наслідки, особу порушника, ступінь його вини, значні наслідки у вигляді матеріальних збитків для потерпілого, майновий стан, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП)

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно статті 27 КУпАП, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Положенням частини другої статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно статті 124 КУпАп порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Водночас, кваліфікуючі ознаки вказаною статтею не передбачені.

Так, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, має такі хронічні захворювання як цукровий діабет другого типу, ретикулярний варикоз, набряк обох гомілок, венозну недостатність. Окрім того, будь-які тяжкі наслідки вчиненого правопорушення відсутні.

Однак, суд першої інстанції за наявності альтернативних санкцій, жодним чином не мотивував своє рішення щодо обрання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, найсуворішого виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь-яких виключних випадків, обставин та даних, характеризуючих ОСОБА_1 , які б могли стали підставою для обрання найсуворішого виду стягнення, в постанові суду першої інстанції не наведено. Також судом не було обґрунтовано в чому полягали значні наслідки у вигляді матеріальних збитків та не наведено обставин, які могли потягти за собою тяжкі наслідки.

Більш того, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами призведе до суттєвого ускладнення способу його життя з огляду на наявність у нього хвороби ніг, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією.

Однак, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Аналізуючи положення статті 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування такого виду як адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців не може розглядатись як безпосередній наслідок вчиненого правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення є таким, що не відповідатиме його меті, порушує принцип «пропорційності» та вказує на істотну диспропорцію, ураховуючи серйозність вчиненого правопорушення, його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію правопорушення (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Окрім того, таке стягнення потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Плясова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2023 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома