Провадження № 33/824/1653/2023 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 грудня 2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 15.11.2022 року о 16:18 год. по вул. Зодчих у м. Києві керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушена координація рухів, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи, що призвело до невірних висновків суду. Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду та введено його в оману щодо можливості спростування даних протоколу шляхом самостійного звернення за власні кошти до КМНКЛ «Соціотерапія» протягом трьох годин після складання протоколу та не роз`яснено наслідки такого самостійного звернення.

Вказує, що він поспішав до дружини, яку необхідно було терміново госпіталізувати, тому, діючи відповідно до роз`яснень працівників поліції, за першою нагодою самостійно звернувся до лікарні «Соціотерапія», де пройшов відповідний огляд, за результатами якого був визнаний тверезим.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні присутнім не був, копію постанови суду отримав лише 24.02.2023 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 27.12.2022 року, а апеляційна скарга подана 06.03.2023 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та захиснику, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки матеріали справи не містять відомостей про повідомлення особі про дату судового засідання та про відправлення копії рішення на його адресу, відповідно до розписки копію постанови ним отримано 24.02.2023 року, що свідчить наявність об`єктивних причин пропуску ними строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Як випливає із змісту постанови , суддя винуватість ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння обґрунтував доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського та направленням на огляд водія, які суддя визнав належними та допустимими.

Проте, висновки судді матеріалам справи суперечать.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП

Як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_2 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, наслідки відмови від виконання вимоги поліцейського пройти медичний огляд, а також роз`яснена можливість пройти такий огляд за самозверненням протягом трьох годин з часу зупинки транспортного засобу, що звільнить його від адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_2 при апеляційному розгляді випливає, що він відмовився від виконання вимоги поліцейського щодо поїздки до лікаря - нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з хворобою дружини, та, слідуючи рекомендаціям працівника поліції, викликав товариша, з яким на його автомобілі поїхали до нього додому за дружиною, відвезли її до лікарні, після чого він, залишивши товариша з дружиною у лікарні, на таксі поїхав до лікарні «Соціотерапія», де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, а через декілька днів отримав висновок про те, що на час звернення перебував тверезим. Також ОСОБА_2 пояснив, що був введений в оману працівниками поліції та не знав, що проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі після складання протоколу про відмову огляду на стан сп`яніння не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі.

Вказує, що фактично працівники поліції спровокували його на відмову від проходження огляду, хоча він наркотичних засобів не вживає, а при наявності належної консультації поступив би по іншому. Зокрема, товариша на його автомобілі направив би до хворої дружини, а сам не відмовлявся від огляду, а поїхав разом з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до висновку лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №006748 від 20.11.2022 року, 15.11.2022 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на підставі самозвернення та ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Докази, які містяться у відеозапису з бодікамери поліцейського та у висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» , узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 .

Таким чином, вважаю, що працівником поліції було здійснено підбурювання ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній був введений в оману про відсутність адміністративної відповідальності у разі проходження на протязі трьох годин огляду у закладі охорони здоров`я і отримання негативного висновку.

За практикою ЄСПЛ підбурюванням поліцейського є здійснення на особу такого впливу, що спонукає його до скоєння правопорушення, яке б в іншому випадку не було вчинене.

У рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших , зазначено те, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських , буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Практика ЄСПЛ виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції .

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність , яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на вищенаведене , відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення умисно (ст.10 КУпАП) чи з необережності (ст.11 КУпАП), тобто, у його діях відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, зазначені обставини не були з`ясовані суддею, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених вище обставин постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП..

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль