ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/5386/21 Номер провадження 33/814/115/23Головуючий у 1-й інстанції Бабенко Ю.П. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 02 червня 2021 року о 17.46 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Індустріальному, 11 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. У присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити адміністративну справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, оскільки судом допущена неповнота встановлення обставин, які мають значення по справі.

Вказує про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення складеного працівниками поліції внаслідок допущення останніми помилок у даті народження ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області Жуком Д.О., а направлення на огляд водія транспортного засобу підписано інспектором Кравцовим П.В.

Посилається на відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання ним посвідчення водія, що є порушенням вимог Інструкції №1395 від 7.11.2015 року.

Показання свідків відібрано працівниками поліції, а не викладено ними власноручно.

Судом проігнорована заява ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи за підсудністю до Сахновщинського районного суду Харківської області.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про відкладення суду не надавав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд провидити без його участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №191963 від 02.06.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія ТЗ до закладу охорони здоров`я, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 2 червня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 в їх присутності від проходження запропонованих оглядів на стан сп`яніння, рапорт поліцейського, згідно яких у ОСОБА_1 є певні ознаки алкогольного сп`яніння та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками. Будь - яких зауважень ОСОБА_1 не заявляв.

Апеляційний судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого інспектор поліції пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, від якого останній в присутності двох свідків відмовився.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує, що відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення через невірну зазначення дати, а саме року народження ОСОБА_1 не впливають на його зміст, в тому числі щодо викладу фактичних обставин допущення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. Окрім того, згідно рапорту працівника поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, дата народження ОСОБА_1 уточнена.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання ним посвідчення водія, на переконання апеляційного суду, не відповідають наявним матеріалам справи, у яких міститься відповідна довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, з зазначенням в ній його серії та номеру.

Покликання ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при проведенні огляду та оформленні матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, зокрема і в частині відібрання працівниками поліції пояснень у свідків на відповідних бланках, такі пояснення засвідчені особистими підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вказівкою про те, що написане відповідає дійсності, як і підтверджено свідком ОСОБА_3 в заяві на адресу суду першої інстанції.

Апеляційний суд розцінює доводи ОСОБА_1 про його невинуватість, як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду судом не встановлено.

Також апеляційним судом встановлено, що за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи за підсудністю до Сахновщинського районного суду Харківської області постановою судді суду першої інстанції від 30 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні такої заяви, оскільки положеннями статті 276 КУпАП не передбачено розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП за місцем проживання особи, яка притягується до такої відповідальності.

Тому доводи апеляційної скарги про залишення судом без уваги його заяви є надуманими та спростовуються постановою судді від 30 серпня 2021 за результатами її розгляду по суті.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду судом першої інстанції, вважаю безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко