Справа № 741/44/23 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/4823/425/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Яременка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яременка М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 26 грудня 2022 року біля 15 год. 25 хв., по вул. Вокзальна, в м. Носівка, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI Tucson», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Яременко М.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП; лікарем, яка проводила огляд його підзахисного на стан алкогольного сп`яніння, порушено порядок проведення такого огляду. Апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, хоча фактично він відмовився від проходження відповідного огляду. Також відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація, його характеристики та номер, а долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. Зазначає, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і щодо можливості скористатися правовою допомогою, чим було порушено право останнього на захист. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що останньому пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП. Звертає увагу на те, що у висновку огляду зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено клінічно, при цьому медичний висновок без номера та штампу медичного закладу не заповнений. Вказує, що ОСОБА_1 був доставлений до лікарні поліцейським ОСОБА_6, направлення на огляд виписувала поліцейська на ім`я ОСОБА_3 , а протокол складав поліцейський ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 158313 від 26.12.2022, ОСОБА_1 , 26 грудня 2022 року о 15 год. 25 хв., у м. Носівка, Чернігівської області, по вул. Вокзальна, керував автомобілем «HYUNDAI Tucson», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Носівській міській лікарні, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення від 26.12.2022 серії ААД №158313 містить чітко сформульовану суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, які підтверджені відповідними доказами. А тому помилково зазначений пункт 2.5 замість п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що у ньому викладено суть вчиненого правопорушення, не є підставою для закриття провадження у справі, як на це вказує апелянт.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.12.2022 року та Актом медичного огляду №58 від 26.12.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5,6).

У судовому засіданні суду першої інстанції лікар-невропатолог КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака» ОСОБА_5 пояснила, що 26 грудня 2022 року працівники поліції доставили до лікарні ОСОБА_1 , який відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. За зовнішніми ознаками, які зазначені у акті, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Від ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю, його поведінка відповідала поведінці особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Висновок огляду було видано на підставі акта та зареєстровано в журналі обстежень. Вона двічі пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовлявся.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на місце ДТП прибули працівники поліції; водій ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів повідомив, що він їхав додому; при цьому поводив себе агресивно, ледве тримався на ногах, від нього відчувався запах алкоголю. Водій був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, під час спілкування з лікарем повідомив, що вжив 0,5 л пива, на пропозицію лікаря продути прилад «Алкофор» відмовився, тому лікар провів огляд клінічно за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, доводи апелянта, що він не керував автомобілем, є неспроможними, оскільки не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються дослідженими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з наступних міркувань.

Як слідує з акту медичного огляду ОСОБА_1 , лікар встановив зовнішній вигляд водія, поведінку обстежуваної особи, мовну здатність, визначив стан рухової сфери.

Результат огляду, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено клінічно за сукупністю ознак, якими відповідно до акту медичного огляду були: хаотичні рухи, запах алкоголю з рота, поведінка роздратована, збуджена, балакуча. Саме такий спосіб огляду проводився у зв`язку з тим, що у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від застосування спеціальних технічних засобів лікарем.

Той факт, що відеофіксація не здійснювалася безперервно та відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на відеозаписі чітко зафіксована хронологія подій з використанням спеціальних технічних засобів (бодікамери) хоча і на декількох файлах, однак за часом безперервно, і при їх огляді у суду не виникає сумнівів у достовірності зафіксованої на відеозаписі інформації, а тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Доводи апелянта про відсутність відомостей роз`яснення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, є непереконливими, з огляду на таке.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, але в зв`язку з відмовою останнього від надання пояснень та ознайомлення з протоколом його підпис відсутній.

Крім того, ОСОБА_1 у повній мірі використав своє право на захист, при розгляді справи судом скористався послугами захисника - адвоката Яременка М.М., який протягом усього часу судового розгляду здійснював його юридичний захист.

Доводи апелянта з приводу того, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не ґрунтуються на Законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я. Крім того, в результаті ДТП ОСОБА_1 був травмований, у нього було виявлено садна лівої щоки та лівого крила носа, а тому в даному випадку проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди було обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Посилання апелянта на те, що він був доставлений на медичний огляд поліцейським ОСОБА_6 , направлення виписувала поліцейська на ім`я ОСОБА_3 , а протокол склав ОСОБА_4 , не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати адміністративні протоколи, у тому числі і щодо порушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Поліцейський патруль складається не менше як з двох поліцейських і кожен з них має право на оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як інший може відбирати пояснення у свідків, складати схеми тощо. Усі патрульні уповноважені на оформлення процесуальних документів, в тому числі і написання направлення водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У даному провадженні матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складені різними поліцейськими, що не суперечить чинному закону та вимогам підзаконних актів. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд складений однією особою, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Крім того, з переглянутого апеляційним судом вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 в складі екіпажу патрульної поліції дійсно перебувала на місці пригоди.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння …». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції чи суду у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час медичного огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Яременка М.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний