П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2023 року місто Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління ДВКР СБ України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника групи забезпечення експлуатації навчально-матеріальних фондів військових містечок, лейтенанта,

за п.5 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

начальник групи забезпечення експлуатації навчально-матеріальних фондів військових містечок НАСВ ОСОБА_1 ,будучи особою, якій надано допуск до державної таємниці з січня 2023 року, не виконав вимоги п.п. 46, 49 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.03.2013 №939, а саме не подав РСО підприємства, установи, організації документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою свою вину у вчиненому визнав та просив суворо не карати.

Пунктом 5 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно з матеріалів справи, 31.05.2023 2 відділом І ГВ 6 управління ДВКР СБ України встановлено факт порушення ОСОБА_1 чинного законодавства про державну таємницю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939.

Зокрема, виявлено порушення вимог п.п.46,49 Порядку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 працівники відділу ОДТ НАСВ повідомляли йому про необхідність своєчасного надання документів для надання йому допуску до державної таємниці, проте вказівку не було виконано через його особисту неорганізованість.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії 15/64 від 31.05.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.05.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.05.2023,посадовою інструкцією ОСОБА_1 , витягом з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана П.Сагайдачного від 07.06.2022 про призначення на посаду ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, доведена повністю.

Пом`якшуючою відповідальність ОСОБА_1 обставиною є визнання вини.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1 характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі в розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. п. 12,13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, також учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, слід звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.212-2, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мигаль Г.П.