ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/27/23

04 квітня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт НОМЕР_1 виданий 19.09.2011 Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області, фізична особа-підприємець, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164, Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2023 року у м.Костопіль відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором старшим дільничним офіцером поліції СП ВП№2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ВАВ №726813 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 05.01.2023, о 14 год 40 хв, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , здійснювала продаж горілчаних виробів без одержання ліцензії на їх реалізацію.

Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату і час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Тобто, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Артерчук Л.В., подала до суду письмові пояснення у яких вказала, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнає. Вказала, що стаття 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер і з метою правильної і точної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі слід вказувати конкретний нормативний акт, який порушено особою. Також вказала, що з копії протоколу огляду та вилучення речей, предметів від 05.12.2022, складеного ДОП СП ВП № 2 Рівненського РУП старшим лейтенантом поліції Кухарчуком В.В., на території кіоску за адресою АДРЕСА_2 в оглядались пластикові пляшки та пластикові каністри різною місткістю з рідиною прозорого кольору з різким запахом спирту. Однак, що це за речовина матеріали справи не містять, її склад невідомий, на ємкостях із рідиною відсутні будь-які маркування і для з`ясування того, чи є вилучена у особи рідина алкогольним напоєм не призначалась судово-хімічна експертиза. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а у протоколі огляду «кіоск» і кому належить магазин/кіоск невідомо, хто здійснює підприємницьку діяльність у ньому та на якій підставі, чи отримано дозвіл у власника чи користувача на огляд матеріали справи також не містять, а тому, якщо працівники поліції не отримали дозволу у власника чи користувача на огляд у середині магазину/кіоску, то такий огляд є незаконним. Також вказує, що незрозуміло яку доказову базу містить протокол огляду речей від 05.12.2022, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення подія мала місце 05.01.2023.

Зазначає, що у копії пояснень свідка ОСОБА_2 зазначено, що остання у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 05.01.2023 близько 14:40 год продала пластикову пляшку об`ємом 0,5 л з вмістом горілчаного виробу невідомому чоловіку, проте у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що продаж здійснювала ОСОБА_1 . У поясненнях ОСОБА_3 зазначено, що він 05.01.2023 о 14:40 год по вул.Нова 6в в магазині «Шаурма» придбав горілчаний виріб в пластиковій пляшці 0,5 л за 50 грн.

При цьому захисник звертає увагу, що відомості про свідків протокол не містить, а тому вказані особи не можуть бути свідками події.

Крім того, у рапорті ДОП СП відділення поліції № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Павловського Д.П. міститься інформація щодо події, яка відбулась 05.01.2023 близько 15-08 год за участі ОСОБА_2 , яка не зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення як учасник події, а тому рапорт, який складений поліцейським не може бути доказом у справі, оскільки останній є заінтересованою особою.

Вважає, що за наведених умов в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення та просить закрити провадження у справі.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №726813 від 05.01.2023, рапорт інспектора поліції від 05.01.2023, копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 05.01.2023, копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 05.01.2023, копію протоколу огляду та вилучення речей, предметів від 05.12.2022.

При цьому суд враховує, що відповідальність за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер, оскільки в наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Відповідно до вимог ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення потрібно з`ясувати чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наявних у справі та досліджених судом матеріалів вбачається, що протокол складено відносно ОСОБА_1 по факту продажу 05.01.2022 у магазині «Шаурма» горілчаних виробів без одержання ліцензії, у той час, як із рапорта помічника чергового ВП №2 (м.Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області міститься інформація про повідомлення старшого дільничного офіцера поліції відділення поліції №2 про те, що в кіоску «Шаурма» виявлено факт продажу горілчаних виробів без марок акцизного податку, продавець ОСОБА_2 .

При цьому, факт реалізації 05.01.2023 горілчаних виробів в магазині «Шаурма» підтверджуються також письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05.01.2023.

У зв`язку з цим, у суду виникає сумнів щодо належності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення і відносно якої складено протокол.

Крім того, з матеріалів справи вбачається наявність свідків правопорушення ОСОБА_3 , проте всупереч вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не містить відомостей про буд-якого свідка події.

При цьому суд не приймає до уваги як належний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній складено 05.12.2022 у той час, коли подія мала місце 05.01.2023.

Суд також враховує, що матеріали справи не містять відомостей протягом якого часу ОСОБА_1 здійснювала відповідну діяльність по реалізації алкогольних виробів, тобто проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер; всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності; відсутні відомості про нормативний акт, порушення вимог якого допущено у даному випадку, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильної кваліфікації дій особи та встановлення усіх обставин справи.

Тобто, матеріали справи не містять обставин, що мають істотне значення для повного, об`єктивного встановлення всіх обставин справи з метою встановлення можливості кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п.4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відтак, за наявності встановлених судом порушень та неузгодженості наявних у матеріалах справи відомостях, враховуючи відсутності беззаперечних доказів реалізації саме ОСОБА_1 алкогольних виробів за відсутності відповідної ліцензії, відсутність вказівки на нормативний акт, вимог якого порушено, суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/27/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч