Справа №: 385/865/23 3/385/394/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2023 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

23.05.2023, о 15 год. 55 хв., ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, на автодорозі сполученням м. Гайворон - с.Соломія, 1 км. Голованівського району Кіровоградської області повторно керував транспортим засобом ВАЗ 21013, н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В, чим порушив п.п. а п. 2.1 ПДР.

Крім того, 23.05.2023, о 15 год. 55 хв., ОСОБА_1 , на автодорозі сполученням м. Гайворон - с.Соломія, 1 км. Голованівського району Кіровоградської області керував транспортим засобом ВАЗ 21013, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат якого становить 1,36 ‰, тест № 2794, чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду. Про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч.2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.5 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколів.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Оскільки до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.1 ст. 126 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП об`єдную справи № 385/865/23 та 385/876/23 в одне провадження та присвоюю справі № 385/865/23 (Провадження № 3/385/394/23).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною другою та четвертою цієї статті.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п.п. а п. 2.1 ПДР встановлено заборону, зокрема керувати транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, доводиться наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 049824 від 23.05.2023, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 160868 від 08.04.2022, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відеозаписом з місця складення протоколу про адміністративне правопорушення на СD-R диску, долученого до матеріалів справи, постановою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП, постановою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 157988 від 23.05.2023, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дата, час, місце та обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.05.2023, даними результату проходження огляду на ступінь алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», проведенного 23.05.2023, о 16 год. 00 хв., результат якого склав 1,36 ‰, тест № 2794; постановою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, відеозаписом з місця складення протоколу про адміністративне правопорушення на СD-R диску, долученого до матеріалів справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що під час складення протоколів інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такі протоколи складено уповноваженою особою, їхня форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою, четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст. 121, ч.2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , йому не належить, суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, згідно довідки начальника Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області Р.М. Пустовойта № 3537 від 25.05.2023, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно положень п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Ураховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У зв`язку з накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» на 1 січня року, в якому справа надійшла до суду.

Керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

справи № 385/865/23, 385/876/23 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі № 385/865/23 (Провадження № 3/385/394/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.5 статті 126 КУпАП у у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення правопорушнику постанови, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя :М. М. Ханас

Дата документа 20.06.2023