Постанова

Іменем України

20 червня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/2532/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Малевської Євгенії Юріївни

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва

в складі судді Агафонова С. А.

від 03 квітня 2023 року

у справі №760/17294/22 Солом`янського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2022 року, інспектором взводу 2 роти 6 батальйону 1 полку 1 УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Лагуніною К. С., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №069827 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 30.10.2022, о 23 годині 30 хвилин, на площі Петра Кривоноса , керував транспортним засобом «Suzuki NEW SX 4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначено про те, що до протоколу додаються: відео з нагрудної камери №472257.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2023, захисник ОСОБА_1 - Малевська Є. Ю.подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що вимога поліцейських щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не ґрунтувалася на положеннях закону з огляду на безпідставну зупинку його транспортного засобу. Вважала, що такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Вказала, що матеріали справи не містять доказів керування ним автомобіля. Додала, що сам по собі протокол не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Звертала увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що поліцейські відстороняли ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тимчасово затримували транспортний засіб чи доставляли його на зберігання на штраф майданчик, що свідчить про порушення процедури оформлення адмінматеріалів.

Резюмувала, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол винесений незаконно.

За вказаних обставин просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував проти розгляду справи за відсутності його захисника, надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, пояснив, що того вечора затримався на роботі та у зв`язку із наближенням комендантської години поспішав додому на лівий берег, хотів переїхати через міст, однак його зупинили поліцейські. Вважав, що зупинка була безпідставною, відтак і всі подальші дії поліцейських, в тому числі вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння також була незаконною. Також, пояснив, що він не знав наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому відмовився від проходження огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2022, о 23 год. 50хв, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№069827 відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, яке відбулося 30.10.2023 о 23 год. 30 хв., тобто під час дії під час дії воєнного стану, у комендантську годину.

З огляду на викладене доводи скаржника про свободу пересування та посилання на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», в якій визначено перелік підстав для зупинки транспортних засобів, не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на те, що події, зазначені у протоколі відбувалися у комендантську годину, якою обмежується в тому числі і право пересування громадян та зважаючи на правовий режим воєнного стану та комендантську годину зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 відповідала положенням чинного законодавства. Більше того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 визнав, що його зупинили за порушення комендантської години.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 30.10.2022, о 23 годині 30 хвилин, в м. Києві на площі М. Кривоноса, керував транспортним засобом «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніннята відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на бодікамеру 472257, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№069827 від 30.10.2022, який складено за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водієм ОСОБА_1 та відеозаписом, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що судом не враховано відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, руху автомобіля та моменту зупинки автомобіля, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації. Також факт відмови може бути зафіксований у поясненнях свідків, але лише у разі неможливості проведення такої фіксації засобами відеозапису.

Отже, з аналізу положень п. 12 розділу 2 та п. 2 Розділу 3 Інструкції вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною відносно ОСОБА_1 , а також факт відмови останнього від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№069827 від 30.10.2022, громадянин ОСОБА_1 , 30.10.2022, о 23 годині 30 хвилин, в м. Києві на площі М. Кривоноса, керував транспортним засобом «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння.Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень (а. с. 1).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського, що міститься на а. с. 2, щодо якого суд зазначає наступне.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем на місці зупинки. Більше того, автомобіль стояв на аварійній зупинці на проїздній частині. Та ОСОБА_1 визнав факт зупинки автомобіля за порушення комендантської години. А в суді апеляційної інстанції пояснив, що їхав додому після роботи, та для того щоб встигнути доїхати додому до початку комендантської години хотів переїхати міст. Тобто в сукупності дані обставини дають підстави вважати доведеним факт керування автомобілем ОСОБА_1 . Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в медичному закладі.

Таким чином, з урахуванням обставин визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, зафіксованому на бодікамеру поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку про законність вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що наданий суду відеозапис не є безпервним. Однак, об'єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин законності вимоги поліцейського та відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не можуть бути доказами з огляду на порушення положень Інструкції №1026 від 18.12.2018, оскільки вказаний відеозапис, у сукупності з іншими доказами, відображає фактичні обставини справи.

Крім того, зазначений вище протокол та відеозапис є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП і такий докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України випливає із сукупності наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№069827від 30.10.2022; та відеозаписом з бодікамери поліцейського №472257.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, однак з урахуванням того, що в підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України встановлені обставини законності вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на таку вимогу поліцейського, такі доводи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД№069827 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності. У даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані наркотичного сп`яніння, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_1 .

Скаржник помилково вважає, що відсутність свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням ст. 266 КУпАП, та є підставою для скасування постанови першої інстанції, оскільки, як вже вказувалось вище, ч. 2 ст. 266 КУпАП, передбачена можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. Відтак відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з фіксуванням такої відмови на бодікамеру поліцейського без залучення свідків не є порушенням норм законодавства, прав ОСОБА_1 та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Посилання скаржника на те, що судом не взято до уваги практику Верховного Суду є необґрунтованим, оскільки правовідносини у справах, що переглядалися Верховним Судом та у даній справі не є тотожними. Так, у справах, що переглядалися Верховним Судом правовідносини стосуються оскарження дій працівників поліції, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, як суб`єктів владних повноважень, за якими саме працівники поліції уповноважені виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в той час як у даній справі працівники поліції уповноважені на складання протоколу, який розглядається судом.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу скаржника на той факт, що ОСОБА_1 з метою отримання посвідчення водія, вивчав ПДР та проходив відповідні іспити, відтак обізнаний про відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР України. Більше того, незнання законів не звільняє від відповідальності. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що водійське посвідчення отримав у 2014 році, а керувати автомобілем почав з минулого року. Відтак, посилання скаржника про те, що йому не було відомо наслідків відмови від проходження огляду не приймаються судом апеляційної інстанції.

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зафіксованої відеозаписом, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого захисником ОСОБА_1 - Малевською Є. Ю. до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності підтверджують факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом а також відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАПУкраїни

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Малевської Євгенії Юріївни - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик