Дата документу Справа № 317/3196/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3196/22 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження № 33/807/273/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Ткаченка Д.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Д.С. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місці, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що 21.11.2022 о 13 год. 10 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF TE 95 XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.08.2020 ВП №61241984, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Ткаченко Д.С., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Положенням ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобами.

Наголошує, що згідно норм ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП, притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відомо про відкриття виконавчого провадження та про встановлені відносно нього тимчасові обмеження у праві керування транспортним засобом, тобто відомості про наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення вказаного правопорушення відсутні.

Просить суд постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Ткаченка Д.С., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності його підзахисного, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Ткаченка Д.С., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Як вбачається із відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 389973 від 21.11.2022 р., 21.11.2022 р. о 13 год. 10 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF TE 95 XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.08.2020 р. ВП № 61241984, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд обґрунтував свої висновки відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення; у постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.08.2020 р. ВП № 61241984; у рапорті співробітника поліції від 21.11.2022 р.; довідці архіву правопорушень; відеозаписі.

З висновками суду, викладеними у постанові, апеляційний суд погодитися не може та вважає, що вони ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

Так, згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, зокрема, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 389973 від 21.11.2022 р., 21.11.2022 р. о 13 год. 10 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF TE 95 XF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.08.2020 р. ВП № 61241984.

Відповідно до постанови державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борецькою М.О. від 17.08.2020 р. щодо ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №310/9449/19, виданого 23.01.2020 р.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою державного виконавця від 17.08.2020 р. ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та будь-яких відомостей щодо оскарження вказаної постанови чи її скасування суду не надано, тому, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов без з`ясування всіх обставин справи, з огляду на таке.

Встановлюючи наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції повинен був перевірити окрім наявності обмеження у праві керування транспортними засобами ще й факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про встановлення відносно неї такого обмеження.

Порядок виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 9 ст. 71 цього Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, копія якої надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наданої на запит суду, вбачається, що на даний час відділ не має можливості перевірити надсилання постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 на його адресу проживання або перебування, оскільки оригінали матеріалів виконавчого провадження №61241984 знаходяться у м. Василівка, територія якого тимчасово окупована Російською Федерацією.

Долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копія постанови державного виконавця від 17.08.2020 р. про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами також не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної постанови, або був ознайомлений з її змістом в інший спосіб.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа, вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Проте, матеріали даної справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження та ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.

В оскаржуваній постанові суд вказав, що ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснивши, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, визнання особою провини не є таким доказом, що відповідає критерію достатності задля визнання доведеним інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки провина особи має бути доведена належними, допустимими і достовірними доказами, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Натомість, запитувана апеляційною інстанцією інформація від відділу примусового виконання рішень не дозволяє стверджувати про обізнаність ОСОБА_1 про накладене на нього тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, оскільки відомостей на підтвердження такої обставини відділ виконання рішень не зазначає.

Недоведеність належними та допустимими доказами суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з урахуванням положень, передбачених ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь, дозволяє суду апеляційної інстанції зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За наведених вище обставин, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Д.С. задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник