Справа № 141/393/23
Провадження №3/141/281/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Оратівлатінвест»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 423 від 15.05.2023, складеного головним державним інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області Карвацькою В.С., при проведенні виїзної позапланової перевірки ТОВ «Оратівлатінвест» встановлено, що ОСОБА_1 , директор ТОВ «Оратівлатінвест» вчинив триваюче порушення ведення податкового обліку: порушено п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст. 198, п.201.4, п.201.6, ст.201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за лютий 2023 року на суму 215997,00 грн.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Оратівлатінвест», своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

07.06.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Варцаба С.А. від 06.06.2023 про закриття провадження у справі № 141/393/23. В обґрунтування клопотання зазначено, що за результатами виїзної документальної перевірки ТОВ «Оратівлатінвест», яка проводилась Головним управлінням ДПС у Вінницькій області встановлено порушення податкового законодавства України та складено протокол про адміністративне правопорушення № 423 від 15.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 , будучи генеральним директором ТОВ «Оратівлатінвест», порушив порядок ведення податкового обліку, що призвело до порушення податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету по акту документальної позапланової перевірки від 12.05.2023 №8154/02-32-07-03/35110779. Адвокат Варцаба С.А. зазначає, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, у якому контролюючим органом визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити, а не акту перевірки.

Оскільки в межах даного провадження таке податкове повідомлення-рішення не було складено, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на таке рішення, не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку. Отже, складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 12.05.2023 за №8154/02-32-07-03/35110779, є передчасним.

Оскільки інших доказів щодо винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки 12.05.2023 за №8154/02-32-07-03/35110779 матеріали справи № 141/393/23 не містять, при цьому, у ОСОБА_1 також відсутні відомості щодо винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі вказаного акту, адвокат Варцаба С.А. вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому просить суд закрити провадження у справі №141/393/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання 15.06.2023 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення №423 від 15.05.2023 адресою. При цьому, в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Варцаба С.А. від 06.06.2023 про розгляд справи № 141/393/23 за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Згідно положень ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 , який був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак не вживав заходів для явки до суду, був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді шляхом направлення судової повістки за адресою, яку особисто вказав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зважаючи на клопотання адвоката Варцаба С.А. від 06.06.2023 про розгляд справи № 141/393/23 за відсутності ОСОБА_1 та його представника, а тому можливо розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 141/393/23 та клопотання адвоката Варцаба С.А. від 06.06.2023, суд доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючимив автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

За змістом частини першої статті 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як вбачається з матеріалів справи № 141/393/23, протокол про адміністративне правопорушення № 423 від 15.05.2023 складено відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням порядку ведення податкового обліку на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оратівлатінвест» № 8154/02-32-07-03/35110779 від 12.05.2023.

При цьому, будь-які інші докази, окрім зазначених акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, що складені головним державним інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області Карвацькою В.С., у матеріалах справи № 141/393/23 відсутні.

Відповідно до правової позиції, яка зазначена у постанові КАС ВС від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України, у випадку якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п. 56.4 ст. 56 Податкового кодексу України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Із системного аналізу вказаних норм чинного законодавства слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V Податкового кодексу України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Натомість, у матеріалах справи № 141/393/23 відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки № 8154/02-32-07-03/35110779 від 12.05.2023.

Акт перевірки не може слугувати єдиним належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, оскільки у силу норм Податкового кодексу України акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, правовою підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складення такого узгодженого грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням, а не актом перевірки.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Відтак, складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акта документальної позапланової виїзної перевірки, є передчасним.

Таким чином, доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Варцаба С.А., викладені ним у клопотанні від 06.06.2023 про закриття провадження у справі № 141/393/23, є обгрунтованими та приймаються судом до уваги.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене та установлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи № 141/393/23 докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи №141/393/23 відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому провадження в справі № 141/393/23 відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 7, 9, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 141/393/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук