ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5080/22 Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 33/818/283/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шандули О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шандули О.О. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постановою встановлено, що 29.08.2022 року о 12.30 год. за адресою: м. Харків, пр. Жуковського, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі захисник Шандула О.О. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього. Вказує, що матеріали справ не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис, який міститься в матеріалах справи не відображає всіх подій, які були на місці події, а тому, на думку захисника, не може бути взятий до уваги судом. Зазначає, що працівники поліції не вручали ОСОБА_1 направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не можу бути доказом у справі. Зазначає, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, чим порушили його право на захист. Вказує, що суд першої інстанції незаконно допустив захисника адвоката Біленка О.О., що також свідчить про порушення права на захист з боку суду першої інстанції. Суд першої інстанції також не допитав свідків, які зазначену протоколі, що, на його думку, свідчить про неповноту судового розгляду.

Крім того, захисник просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2022 року, посилаючись на те, що копію судового рішення ОСОБА_1 отримав лише 29.12.2022 року. З апеляційною скаргою звернулись 09.01.2023 року безпосередньо до Харківського апеляційного суду, яка була повернута, оскільки звертатись з апеляційною скаргою необхідно було безпосередньо до суду першої інстанції. Також повідомляє, що безпосередньо захисник не приймав участі в судовому засіданні в суді першої інстанції та не отримавши копію постанови не мав можливості підготувати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвокату Шандулі О.О.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Шандули О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, відомості письмових пояснень свідків, відомості направлення на огляд водія, відеозапису, відомості направлення водія на огляд.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда Такт» з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння па місці зупинки за допомогою «Драгера» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», а також навів власноручні пояснення у цьому протоколі.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисниками не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до відомостей письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк. 5,6) вбачається, що в їх присутності водій «Хонда» ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер, а також в КНП ХОР ОНД відмовився в їх присутності.

Поряд з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , будучі повідомлений про кримінальну відповідальність за введення суду в оману пояснив, що дійсно він їхав на велосипеді та був залучений працівниками поліції у якості свідка разом з іншим чоловіком. У їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився. Також свідок підтвердив, що саме він особисто розписувався у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у своїх письмових поясненнях.

В матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 4), відповідно до відомостей якого вбачається, що працівники поліції дійсно залучили свідків, один з яких проїжджав на велосипеді.

Тобто, ці свідки були безпосередніми очевидцями події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому у суду апеляційної інстанції не виникає будь-яких сумнівів у об`єктивності пояснень цих свідків, які заслуговують на увагу.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, а також у медичному закладі, від чого він відмовився у присутності двох свідків.

Поряд з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він їхав зі своєю дружиною на мопеді до бібліотеки, а потім мопед зламався і він його штовхав, намагаючись перемістити його до місця постійного зберігання. Після цього він втомився та зупинився і в цей час до нього під`їхали працівники поліції.

Кім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він виїхав на мопеді у магазин, а також до бібліотеки, що об`єктивно спростовує твердження захисника проте, що він не керував мопедом.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував мопедом.

Поряд з цим, з відеозапису об`єктивно вбачається, що в багажному відділені службового автомобіля працівників поліції був наявний газоаналізатор Драгер, а тому у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів щодо об`єктивності пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 7) вбачається, що водія було відсторонено від керування, транспортний засіб було залишено на місці без порушень ПДР України.

Отже, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що свідчить про дотримання працівниками поліції чинного законодавства.

Крім того, відповідно до відеозапису вбачається, що працівник поліції виявив ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про що був повідомлений ОСОБА_1 , що свідчить про об`єктивність дій працівників поліції щодо пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд апеляційної інстанції розцінює таку процесуальну позицію сторони захисту як обраний спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Шандули О.О. С.В. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Шандули О.О. Д.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков