Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1051/23
Провадження № 3/723/1703/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Бужора В.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , не працюючого, за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2023 року о 18 год. 20 хв. в м. Сторожинець по вул. Видинівського 162, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Wolkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із згод водія із застосуванням приладу «DRAGER ALKOTEST 2282». Відповідно до тесту № 829 від 11.03.2023 року 19.12. год. газоаналізатором «DRAGER ALKOTEST 2282» водій дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 2,51%. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив Правила дорожнього руху п.2.9а, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився. Від його представника Роговського В.П. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивує тим, що факт зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджено жодними доказами, надання пояснень, складання акту не зафіксовано на відео.

Під час розгляду справи було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 11.03.2023 року серії ДПР18 №183362, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеодиск, пояснення, тест приладу Драгер № 825.

Згідно пунктів 12, 13 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Таким чином, пояснення повинно бути написано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, власноруч, законодавство не передбачає написання пояснення працівником поліції з подальшим підписанням тексту пояснення відповідною особою.

Пояснення ОСОБА_1 не можуть братись до уваги як доказ, оскільки вони написані працівником поліції, а не ОСОБА_1 .

Крім того, наявним у справі відеозаписом взагалі не зафіксовано надання цих пояснень, що виключає їх допустимість як доказу, оскільки відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

На відеофайлі video_2023-03-12_10-00-59 на 05 хвилині 45 секунді зафіксовано, як поліцейський замість ОСОБА_1 розписується на тестуванні на алкоголь (а.с.2), що є неприпустимим і виключає допустимість такого тестування як доказ.

Крім того, на цьому тестуванні не зазначено до якого саме протоколу складено це тестування.

В матеріалах справи (а.с.6) наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявним у справі відеозаписом взагалі не зафіксовано складення поліцейським такого акту, як і не зафіксовано підписання ОСОБА_1 цього акту, що виключає допустимість цього акту як доказ.

В силу ч. 3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В матеріалах справи (а.с.7) наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з цього направлення, ОСОБА_1 11 березня 2023 року о 19 год. 15 хв. був направлений інспектором поліції до Сторожинецької БЛІЛ на відповідний огляд.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в цій лікарні, чи відповідних документів, складених лікарем, про відмову проходити такий огляд.

Слід зауважити, що наявним у справі відеозаписом взагалі не зафіксована відмова ОСОБА_1 пройти медичний огляд в лікарні Також в направленні не вказані ні назва та номер спеціального засобу, за допомогою якого проводився огляд, ні результати огляду, зокрема, реакцію та кількісний показник.

Наявним у справі відеозаписом не підтверджується як факт зупинки, так і факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем.

Одним з елементів складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є суб`єкт правопорушення. В даному випадку суб`єкт є спеціальним - «водій» або «особа, яка керує транспортним засобом», що є тотожними поняттями. Спеціальними визнаються такі, які вказують на особливості правового становища суб`єктів і дозволяють диференціювати відповідальність різних категорій осіб, забезпечуючи тим самим справедливу правову оцінку скоєного діяння.

Правила дорожнього руху визначають, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом.

Керування транспортним засобом є його контрольоване використання на власний розсуд, приведення в рух та визначення маршруту.

З жодного наявного у справі доказу не вбачається, що ОСОБА_1 у визначений в протоколі час керував транспортним засобом, сам ОСОБА_1 цю обставину заперечує, а тому він не є суб`єктом правопорушення, визначеного частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, і складається з двох відеофайлів, монтаж та редагування яких здійснено поліцейським на власний розсуд.

Таким чином, оскільки відеозапис не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції, він в силу закону є недопустимим доказом.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, і відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «ВагЬега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справi про адмiнiстративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП України вiдносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: