ПОСТАНОВА

Справа № 137/137/23

30 березня 2023 р. 3/137/93/23

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в агропромисловому науково - виробничому підприємстві "Візит" м. Хмільник Вінницької області, паспорт № НОМЕР_1 виданий 05.09.2019 органом № 0537, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 о 04 год 50 хв по вул. Сосонське Шосе, 6, в смт. Літин Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 53, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та повідомив, що він працює на заготівлі молока у населення, керує молоковозом. Зранку 06.02.2023 з м. Хмільник його підвіз ОСОБА_2 на автозаправочну станцію біля смт. Літин оскільки його молоковоз стояв саме там. ОСОБА_1 зайшов на АЗС аби випити кави, але його зустріли працівники поліції та повідомили, що відчули в нього запах алкоголю та інкримінували керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Згодом забрали у відділок де складали протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що того дня автомобілем не керував. Після роз`яснень поліцейських був змушений відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не хотів, щоб в нього вилучався автомобіль, оскільки він потрібен для роботи по заготівлі молока у населення. Впевнено ствердив, що працівники поліції при оформлення матеріалів будь-яких примусових заходів фізичного чи психологічного характеру до нього не застосовували.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Вересюк М.В. просив закрити провадження у справі з огляду на порушення інспектора поліції допущенні при складанні адміністративного матеріалу, зокрема: не було зафіксовано місце зупинки транспортного засобу, не було необхідності запрошувати його підзахисного для складення протоколу про адміністративне правопорушення до відділу поліції. В адміністративному матеріалі міститься лише відео із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду, всупереч інструкції, згідно якої фіксування нагрудною камерою поліцейського повинно фіксуватись з моменту зупинки самого транспортного засобу. Також, як на його думку, вину в інкримінованому правопорушенні не доведена поза розумним сумнівом, не зазначено причини зупинки. Відсутні будь-які адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Також часом раніше подав письмовий екземпляр клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 23-28).

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисника свідок ОСОБА_3 повідомив, що працює на молоковозі та зранку 06.02.2023 підвіз свого колегу ОСОБА_1 з м. Хмільник до смт. Літин до автозаправної станції, адже зі слів останнього там знаходився його молоковоз. Свідок перебував в одній кабіні із ОСОБА_1 та від нього запаху алкоголю не чув. Біля АЗС висадив ОСОБА_4 та поїхав далі. Лише згодом увечері останні повідомив свідку про те, що мав спілкування із поліцією.

Будучи допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисника - інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 повідомив, що 06.02.2023 перебував на добовому чергуванні спільно ще з двома інспекторами поліції. По вул. Сосонське Шосе в смт. Літин Вінницького району Вінницької області було зупинено автомобіль ГАЗ-53, який рухався біля 04 год 50 хв тобто в комендантську годину. У водія було перевірено документи. Оскільки при спілкуванні від водія було чутно запах алкоголю то йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовився. Згодом водія було запрошено до відділку поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Транспортний засіб залишився стояти на узбіччі дороги, при цьому не перешкоджав руху іншим транспортним засобам. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було доставлено до транспортного засобу та повідомлено про неможливість керувати транспортними засобами, на що останній викликав іншого водія та залишився біля автомобіля його чекати.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши позицію особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення особи інспектора поліції котрий складав протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши свідка допитаного в судовому засіданні за клопотанням захисту, приходжу до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242745 від 06.02.2023 (а.с. 1) згідно якого 06.02.2023 о 04 год 50 хв по вул. Сосонське Шосе, 6, в смт. Літин Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 53, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Відповідно до графи поясненнь ОСОБА_1 вказує, що пояснення надасть в суді.

Відповідно до відеозапису за назвою «VID09F-00-0001.MOV» на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 4)) ОСОБА_1 визнає ту обставину, що дійсно керував транспортним засобом та відмовляється від проходження огляну на стан сп`яніння.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Вересюка М.В. щодо допущених недоліків при складанні протоколу не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст.266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.

Згідно п.п.2,3,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння були вказані поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення та зазначено самим поліцейським при допиті.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні про те що від ОСОБА_1 не було чути запаху алкоголю, розцінюється судом, як намагання уникнення відповідальності. До того ж предметом розгляду є склад правопорушення, що являє собою відмову від проходження огляду, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також покази свідка не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, адже свідку не може бути невідомо, що відбувалось після того, як він висадив ОСОБА_1 біля АЗС.

Суд погоджується з доводами захисту, що відеозйомка не проводилась безперервно від моменту зупинки. Однак вказаний недолік на час розгляду справи усунути неможливо, адже відповідно до п.3 розділу VIII Інструкції строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, становить 30 діб, а подія відбулась 06.02.2023, що перевищує вказані строки зберігання відеозапису.

Також захисником було вказано на те, що відеозапис виконано після того, як складено протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, такі недоліки за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи не свідчать про неможливість суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог стст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами зокрема допитаною у судовому засіданні посадовою особою, котра підтвердила факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , хоча останній у судовому засіданні часом раніше повідомляв, що спілкувався з поліцейськими на АЗС. При допиті інспектора ОСОБА_5 . ОСОБА_1 не заперечував проти його показів. Своєю чергою покази свідка ОСОБА_3 не можуть спростовувати обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, адже він лише підвіз останнього до АЗС, і що відбувалось далі свідку достеменно не могло бути відомо.

При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З відеозаписів цілком зрозуміло, що події відносяться саме до цієї справи та відбулися саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Таких доказів не встановлено і під час судового розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи те, що у ОСОБА_1 було достатньо часу для виявлення реального бажання для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або у відповідному медичному закладі, проте такого бажання вказаною особою фактично виявлено не було, будь-яких переконливих дій щодо наявності бажання пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не вчинив, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.