Номер провадження: 33/813/372/23
Номер справи місцевого суду: 522/738/23
Головуючий у першій інстанції Шестакова Я. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - Гусіна Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник Алін Михайло Валерійович,

на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судові витрати на користь держави в сумі 536 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник Алін М.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник Алін М.В., зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, які підтверджують керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксований факт зупинки його автомобіля. З відеозапису вбачається тільки припаркований автомобіль, в якому він знаходився. Доказів порушення ним правил дорожнього руху та законності його зупинення працівниками поліції також не надано. Не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та тих обставин, що у разі незгоди з результатами драгеру, він може пройти медичний огляд у медичному закладі. Протокол не є належним доказом вини особи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 - Алін М.В., в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, закон містить чіткі та зрозумілі вимоги стосовно проведення огляду на стан сп`яніння і у цій справі вони є дотриманими.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції підтверджує відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, доказів на його спростування ОСОБА_1 не надано. Реквізити чеку «Драгер», направлення та акт огляду додані до протоколу, який складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змістом протоколу, в тому числі і роз`ясненням прав, ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його власноручний підпис.

Доводи скаржника про те, що він не керував транспортним засобом, до уваги не приймаються, оскільки спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинили за порушення Правил дорожнього руху України, що ним не заперечувалося.

Оскільки встановлений факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, доводи про відсутність доказів правомірності зупинки транспортного засобу підставою скасування постанови суду бути не можуть на склад правопорушення такі обставини не впливають.

Доказів неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надано, правомірність їх дій ОСОБА_1 у встановленому порядку в порядку адміністративного судочинства не оспорювалася.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КупАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник Алін Михайло Валерійович, на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова