Справа № 477/605/23 Головуючий у першій інстанції Орлова С.Ф.
Провадження № 33/812/271/23 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю захисника Бобко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в фермерському господарстві «Орхідея» , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 03 березня 2023 року об 11 годині 10 хвилин в Миколаєві, Вітовському районі на автодорозі М14 Одеса- Мелітополь - Новоазовськ 147 км громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 53212 державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом ГКБ8350 номерний знак НОМЕР_2 не маючи права керувати таким транспортним засобом, тобто не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії СЕ, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову незаконною, оскільки вона постановлена з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП та неповнотою дослідження доказів. Вважає, що суд підійшов до вирішення справи односторонньо. Позбавив його можливості належним чином захистити свої права та безпідставно надав перевагу доказам, що є в матеріалах справи, чим порушив вимоги порядку розгляду справи та нормативних актів, що регулюють притягнення до відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Зазначає, що суд не забезпечив його участь у судовому розгляді, не повідомив його належним чином про дату та час судового засідання, йому не надходило будь-якого повідомлення із суду про розгляд справи, в тому числі і смс повідомлення, та в порушення вимог статті 268 КУпАП розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист.

Апелянт також зазначає, що про притягнення до відповідальності за повторне правопорушення протягом року, він дізнався тільки після ознайомлення захисником з матеріалами справи. Коли складався протокол він не зрозумів із пояснень інспектора, що це є повторне порушення. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП.

Апелянт зазначає, що відповідно до пункту 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ №340 від 08 травня 1993 року, водіям транспортних засобів категорій B,C1,C,D1,D дозволяється керувати такими засобами також з причепом. Дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Вага причепа вказаного в протоколі не перевищувала 750 кг і відповідно маючи категорію «С» він міг керувати автомобілем з вказаним причепом.

Також стверджує, що ні в протоколі, ні в постанові не вказано, що зазначений причеп перевищує вагу в 750 кг. Вказане питання взагалі не досліджувалось. Інспектор в протоколі і суд в постанові не обґрунтували той факт, що в свідоцтві про реєстрацію причепа не зазначено повну масу причепа та масу без навантаження. Крім того, суд в постанові вказав, як доказ відеозапис але в протоколі не зазначено, що до нього додається відеозапис. Отже, відеозапис є неналежним доказом і був безпідставно врахований судом.

Судом не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику реального доступу до правосуддя, що вимагається статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, матеріали справи не містять достатніх, належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Бобко В.А., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Приймаючи рішення за протоколом серії ААД № 415597 від 03 березня 2023 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом з причепом не маючи права керувати таким транспортним засобом, тобто не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії СЕ, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

В обґрунтування цих висновків суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та на постанову серії ЕАС № 6578748 від 21 лютого 2023 року. З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Однак, з такими висновками апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 415597 від 03 березня 2023 року, 03 березня 2023 року об 11 годині 00 хвилин в Миколаєві, Вітовському районі на автодорозі М14 Одеса- Мелітополь - Новоазовськ 147 км громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 53212 державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом ГКБ8350 номерний знак НОМЕР_2 не маючи права керувати таким транспортним засобом, тобто не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії СЕ, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху (а.с.1).

Згідно частини 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

За обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 415597, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 53212, з причепом ГКБ 8350.

Згідно з довідкою наданої Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 29 листопада 2018 року категорії «А, А1,В,В1,С,С1» (а.с.2).

Відповідно до пункту 5 Положення водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Тобто, законодавцем допускається можливість керування особою, яка має право керування транспортним засобом категорії С, составом транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. У випадку ж керування составом з тягачем категорії С, однак з причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів, особа повинна мати посвідчення водія з категорією СЕ.

Згідно пп. "а" п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, якщо водій має посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «С,С1», то для кваліфікації дій такого водія за пп. "а" п. 2.1 ПДР України, необхідно встановити, що повна маса причепа, який входить в состав транспортних засобів з тягачем, якими керує цей водій, становить більш як 750 кілограмів.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 415597 не встановлена повна маса причепа ГКБ 8350, який входив в состав транспортних засобів, якими керував ОСОБА_1 .

Докази на підтвердження повної маси вказаного причепа в матеріалах справи відсутні.

Не встановлено такі обставини, а саме, яку повну масу має причеп ГКБ 8350, і судом першої інстанції під час розгляду цієї справи.

Крім того, працівником поліції такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Між тим, в зазначеному протоколі не зазначено такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення повторно протягом року.

Зазначені недоліки протоколу також залишилися поза увагою суду першої інстанції.

За таких обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення фактично не відповідав вимогам статті 256 КУпАП, суддя районного суду був позбавлений можливості розглядати його по суті, а відтак повинен був повернути його на доопрацювання, чого зроблено не було.

Згідно з частиною 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Отже, відповідно до положень статті 294 КУпАП, апеляційний суд не повноважний встановлювати нові обставини, які не були встановлені судом першої інстанції.

Крім того, скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, також не передбачено як вид рішення, яке відповідно до положень частини 8 статті 294 КУпАП має право прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалам справи, доказам та обставинам, формально підійшовши до вивчення обставин справи.

З наведених вище мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням вимог статей 7, 280 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, за наведених в цьому протоколі обставин.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2023 року, у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 415597 від 03 березня 2023 року скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський