Справа № 308/9222/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/212/21, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Ломинчука Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370725 від 30.08.2020 та постанови судді від 17.11.2020 вбачається, що 30.08.2020 о 01 год 35 хв, ОСОБА_1 в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 162, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ E-200, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «DRAGER» на місці зупинки та в ЗОНД відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Ломинчук Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду від 17.11.2020 скасувати та закрити провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник Ломинчук Ю. Ю. вказує про незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та неналежним дослідженням дійсних обставин справи, в тому числі за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всупереч даним про його належне сповіщення про час і місце розгляду справи. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без передбачених на те законом підстав, при цьому будь-яких причин для зупинки останнього, поліцейським наведено не було. На місці зупинки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за

-2-

допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що він погодився, при умові надати йому ліцензійний прилад, що пройшов серитифікацію та повірку, однак такого у працівників поліції не виявилось. Пояснення свідків складені на завчасно заготовлених бланках, які не містять відомостей про процедуру проходження огляду та його законність. В матеріалах справи не міститься даних про затримання транспортного засобу, що окремо свідчить про те, що особа може продовжувати рух транспортним засобом без будь-яких перешкод. Вважає, що стан алкогольного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 не доведено. Також зазначає про недотримання працівниками поліції вимог ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а отже стан алкогольного сп`яніння не було встановлено у водія ОСОБА_1 . Вказує на недотримання судом першої інстанції постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» щодо неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, положень ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Одночасно захисник Ломинчук Ю. Ю., посилаючись на розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , а також на отримання копії оскаржуваної постанови 14.12.2020, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Ломинчук Ю. Ю. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ломинчука Ю. Ю., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи, а даних про виконання судом вимог ст. 285 КУпАП в матеріалах справи немає. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили захиснику Ломинчуку Ю. Ю. своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання захисника-адвоката Ломинчука Ю. Ю. про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

-3-

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

-4-

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 30.08.2020 о 01 год 35 хв ОСОБА_1 в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 162, керував т/з MERCEDES-BENZ E-200, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «DRAGER» на місці зупинки та в ЗОНД відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370725 від 30.08.2020, яким зафіксовано обставини вчиненого адміністративного правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 30.08.2020, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, так і огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі; даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 745820 від 30.08.2020, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.08.2020 о 01 год 35 хв в м. Ужгороді на вул. Гагаріна, 162, керуючи транспортним засобом, під час виконання об`їзду автомобіля, не увімкнув світловий покажчик відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП; даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд першої інстанції, прийшов до обгрунтованого висновку щодо належності, допустимості зазначених доказів, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та яким суд дав належну оцінку.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області Ходаковський Д. Ю. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи і те, що у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Крім того, вказані показання свідків є узгодженими не тільки між собою, а й з даними, що об`єктивно зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

З указаних підстав, є необґрунтованими і такими що спростовуються матеріалами справи твердження захисника про упереджене ставлення до ОСОБА_1 поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-5-

оскільки з установлених апеляційним обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, за наявності підстав не довіряти технічним приладам, наявним у працівників поліції та вимоги надати йому сертифікований пристрій.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 № 400/666, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 щодо не забезпечення працівниками поліції належного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та невстановлення перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, є не обгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 , демонструючи свою недовіру технічним приладам, наявним у працівників поліції, сам відмовилася, у присутності двох свідків, від проходження будь-яких оглядів на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи даних про затримання транспортного засобу ОСОБА_1 , що на його думку свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, тимчасово затримання транспортного засобу, дозволяється виключно у випадку, якщо його розміщення суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також, є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370725 від 30.08.2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків, а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_1 , відмовившись від надання пояснень з посиланням на ст. 63 Конституції України. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився, про що свідчить наявна у ньому відповідна відмітка.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-6-

Також, не можуть бути задоволені доводи захисника Ломинчука Ю. Ю. про визнання неналежними доказами письмових пояснень свідків з підстав того, що інспектором поліції були використані надруковані заздалегідь заготовлені бланки пояснень, в яких вже було надруковано текст, з якого витікає, що той чи інший водій відмовився від проходження освідування на предмет алкогольного сп`яніння, адже пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ними підписано, відповідно до вказаних пояснень, ОСОБА_1 було запропоновано в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.

До того ж вказані пояснення не є єдиними доказам та відповідають обставинам, що зафіксовані у протоколі є послідовними та узгоджуються між собою та фактичним обставинами справи. В той же час, необхідно зазначити про те, що ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано доказу, який би ставив під сумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

При цьому апеляційний суд не може погодитись з твердженням захисника Ломинчука Ю. Ю. про недоведеність стану алкогольного сп`яніння, як підстави для закриття провадження у справі.

Так, за змістом частини 1 статті 266 КУпАП та пункту 2 Інструкції № 1452 для проведення огляду водія на стан сп`яніння достатнім є наявність ознак, що притаманні стану алкогольного сп`яніння.

Склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, як то зазначено вище, утворює факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Про наявність таких ознак у ОСОБА_1 зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджено письмовими поясненнями свідків. Зауважень до змісту протоколу та суті викладеного у ньому правопорушення ОСОБА_1 не мав.

Твердження захисника про порушення поліцейськими Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки йому не пропонували належним чином пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, не забезпечивши сертифікованим технічним приладом, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складений протокол за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі на місці зупинки, а неодноразові вимоги ОСОБА_1 надати йому той, чи інший прилад, правильно розцінено як ухилення від проходження водієм огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

-7-

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а цитування положень КУпАП та Інструкцій не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Ломинчука Ю. Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2020.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ломинчука Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2020 щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя