Справа №585/1255/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/466/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сенчі О.О. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 08 березня 2023 року о 01 год. 00 хв. в с.Сміле по вул. Соборній, він керував транспортним засобом «Мазда 6», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» в присутності двох свідків, результат огляду - 1.90% проміле.

Таким чином в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення п. 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сенча О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову судді - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення про те, що 07 березня 2023 року він був у гостях в свого товариша разом зі своїм іншим знайомим. О 00 год. 30 хв. вони вирішили їхати додому, за кермо сів його знайомий, оскільки він алкоголь не вживав. Під час руху в с. Сміле Романського району вони помітили патрульний поліцейський автомобіль, водій, зупинив автомобіль та сказав ОСОБА_1 , що він не бажає мати проблеми, оскільки була вже комендантська година та пішов із місця зупинки у невідомому напрямку і це було орієнтовно о 01 год. 00 хв. 08 березня 2023 року. В цей час до його автомобіля під`їхала поліція і він пояснив, що автомобілем не керував, а керував його знайомий, який залишив місце зупинки. Одні поліцейські поїхали його шукати, а інші поліцейські залишились поряд з ним. Через годину поліцейські повернулася, нікого не знайшовши. Далі йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився , прилад показав результат 1,90 проміле, що стало підставою для складання протоколу ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого поліцейські сказали запросити когось знайомого, для того, щоб він доїхав за кермом його автомобіля, що він і зробив.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис, долучений до протоколу поліцейськими починається з того, що автомобіль стоїть на дорозі в нерухомому стані, а ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні. Незрозумілим є той факт, чому поліцейські зупинили транспортній засіб о 01 годині, а почали відеофіксацію лише через годину о 02 годині, а також чому не проводилася відеофіксація з самого початку, тобто з моменту виявлення правопорушення, що в свою чергу вказує на те, що повідомлені суду ОСОБА_1 обставини, а саме що автомобілем керувала інша особа дійсно могли мати місце.

Більше того, як вказує апелянт, вказані відеозаписи, не містять безперервної фіксації подій та обстановки при виявленні адміністративного правопорушення, так само як і не містять факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а сама лише констатація певних фактів в протоколі не може бути прийнята до уваги без належного доказування та підтвердження таких обставин. Те, що на уривках відеозапису тривалістю 5 хвилин ОСОБА_1 не повідомляє, що за кермом автомобіля була інша особа само по собі не доводить, що саме ОСОБА_1 виконував функцію водія, при тому, що на відеозаписі немає пояснень, висловів чи зізнань ОСОБА_1 , що саме він тільки що керував автомобілем. Тому, знаходження ОСОБА_1 на пасажирському сидінні транспортного засобу, яке знаходиться в нерухомому стані, що зафіксовано на відео, не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, так само і перебування особи біля автомобіля під час комендантської години не доводить факт керування транспортним засобом.

Крім цього, доданий до протоколу відеозапис з бодікамери не може бути прийнятий в якості належного та допустимого доказу у справі, оскільки в протоколі не зазначено а ні моделі, а ні серійного номеру бодікамери, на яку здійснювалась відеофіксація, а самі файли, які містять відеоматеріал на оптичному диску є електронним доказом, а тому копія зазначеного доказу має бути засвідчена електронним цифровим підписом або має бути надана суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора, однак дані про такий підпис відсутні.

Також, апелянт посилається на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння зафіксовано відповідними письмовими показаннями свідків, що не відповідає дійсності, оскільки в доданих до протоколу поясненнях мешканців міста Ромни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які являють собою бланк з заздалегідь надрукованим на принтері ідентичним текстом, куди вноситься лише дані свідка та особи стосовно якої проводиться огляд, зазначено, що вказані особи були присутні під час складання працівниками поліції протоколу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Тобто в указаних пояснення не йдеться мова про те, що ці особи були свідками вчинення правопорушення, зокрема керування автомобілем, вони були присутні при складенні протоколу.

Крім того, апелянт зазначає, що результати проведеного відносно ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, також викликають сумніви, оскільки як у в протоколі, так і на відеозаписі події відсутнє зазначення поліцейським про виявлення тих чи інших ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , в той час як зафіксована на відеозаписі поведінка останнього не дозволяє однозначно вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча чутно, як поліцейський озвучуючи результати тесту додає, що вміст алкоголю перевищує норму в 10 разів.

При цьому, з доданої до протоколу квитанції про тестування на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», вбачається, що під час проведення тесту № 744 о 02 год. 00 хв. 08 березня 2023 року в с. Сміле Роменського району Сумської температура повітря зафіксована +11°С, в той же час, згідно відповіді «Сумського обласного центру з гідрометеорології» за даними спостережень найближче розташованої метеорологічної станції Ромни о 02 год.00 хв. 08 березня 2023 року спостерігалася температура - 1,2°С. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», проте не зазначено його номер, а у квитанції про тестування на алкоголь не зазначено номер протоколу, до якого додається ця квитанція. Тобто, вказані обставини викликають істотні сумніви у правильності показника газоаналізатора № АRКL -2589, квитанцію від якого додано до протоколу, та наявності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

З врахуванням зазначеного, апелянт вважає, що належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винуватим «поза розумним сумнівом» у вчиненні даного правопорушення, в ході судового розгляду встановлено не було, а та сукупність документів, що містяться в матеріалах справи не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення останнім вимог пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сенча О.О. були повідомлені завчасно, у передбачений законом спосіб. До початку апеляційного розгляду від захисника Сенчі О.О. на адресу суду надійшло клопотання, в якій останній просить здійснити розгляд даної справи за його відсутності. При цьому, захисник зазначив, що ОСОБА_1 про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доводи апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити. За наявності вказаного клопотання, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності її учасників - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сенчі О.О.

При розгляді даної справи апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дійсно, під час надання пояснень в суді, ОСОБА_1 заперечував ті обставини, що він керував транспортним засобом та вказував на те, що за кермом перебував його знайомий.

Проте, оцінюючи такі пояснення ОСОБА_1 суддя дійшов вірного висновку, що ніякими іншими доказами зазначені обставини більше не підтверджуються.

При цьому, суддею було враховано матеріал відеозапису, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 взагалі не вказував на те, що керував автомобілем не він, і саме йому, як водієві, працівником поліції було запропоновано пройти огляд за стан сп`яніння, на що останній одразу погодився, пройшов тест за допомогою газоаналізатора та ніяких заперечень за отриманими результатами - 1,9 проміле, не висловлював.

В порядку підготовки до апеляційного розгляду вказаний відеоматеріал було, також, проглянуто і апеляційним судом, та встановлено, що окрім зазначеного, ОСОБА_1 також вказував на те, що вживав алкоголь (пиво), а на запитання поліцейського, чому, за таких обставини він сів за кермо автомобіля, нічого не відповів.

Окрім вказаного відеозапису, як вбачається з оскаржуваної постанови, суддею було враховано і письмові пояснення свідків, які були присутні при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу саме у зв`язку з тим, що він 08 березня 2023 року під час керування транспортним засобом «Мазда 6», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи результат огляду, який було відносно нього проведено на місці зупинки транспортного засобу.

Всупереч доводів апелянта, вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість в апеляційного суду підстави відсутні.

Що стосується доводів апелянта про те, що у протоколі не зазначено а ні моделі, а ні серійного номеру бодікамери, на який було здійснено відеозапис, крім того працівниками поліції фіксування почалось не з самого початку, а через годину після того, як транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено, то апеляційний суд зауважує, що на підтвердження тих обставин, що відеозапис було спотворено, змонтовано чи сфальсифіковано, доказів надано не було, крім того, з того часу, як розпочалось фіксування, жодних переривань відеозапису не відбувалось і апеляційним судом не встановлено, що працівниками поліції, при цьому, було допущено порушення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чи «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Крім того, посилання апелянта на те, що свідки, письмові пояснення яких було враховано суддею, лише поставили свої підписи у заготовлених бланках, не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження того, що вказані свідки засвідчили обставини, які стосувались не ОСОБА_1 чи надали неправдиві свідчення, доказів надано не було.

При цьому, доводи апелянта проте, що як сам «Драгер Алкотест 6820», за допомогою якого було здійснено огляд ОСОБА_1 , так і його результати є сумнівним, апеляційний суд вважає надуманими та безпідставними, оскільки захисником не підтверджено, що станом на дату проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння, використання вказаного приладу було неправомірним, як і не доведено, що саме температура повітря вплинула на його показники.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що вважаючи, що працівниками поліції було допущено ряд порушень, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення, та підписуючи його, скласти свої заперечення чи зауваження щодо тих, чи інших обставин, проте, як вбачається з протоколу, такі дані у протоколі відсутні.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що факт щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, що доводами апеляційної скарги не спростовано, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, про що просить захисник, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Сенчі О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.