КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Федчик Т.В.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Григорів В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2022, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2022 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного об`єктивного доказу, який би доводив факт керування транспортним засобом і стані алкогольного сп`яніння і зупинку у зв`язку із цим працівниками патрульної поліції. Зауважує, що у складеному протоколі не відображені жодні ознаки алкогольного сп`яніння, які б могли дати підставу здійснювати огляд власними ситами чи направляти до закладу охорони здоров`я. Також апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що матеріали справи не містять направлення для огляду до закладу охорони здоров`я. Вважає, що наявний в матеріалах справи висновок щодо стану алкогольного сп`яніння №004466 не може вважатись належним доказом адже його складено 11.09.2022, тобто через три дні після події, крім того на момент складання протоколу 08.09.2022 у працівників патрульної поліції не було жодних відомостей щодо можливого стану сп`яніння.

В доповненнях апелянт зауважує, що не керував транспортним засобом та просить долучити до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на думку апелянта підтверджують, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 07.09.2022 о 22 год. 39 хв. в м. Києві по вул. Мечнікова, 2, в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, та підтверджується висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 004466, що зафіксовано на відеокамеру 473614.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 КУпАП , законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine розглядав питання про необхідність залучення сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, і у п. 10 рішення ЄСПЛ у справі Bantysh and Others v. Ukraine від 06.12.2022 визнав порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" Україною і констатував: «Таким чином, ці скарги є прийнятними та вказують на порушення п. 1 ст. 6 Конвенції через відсутність неупередженості суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення у провадженні про адміністративне правопорушення».

Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі «Михайлова проти України» (заява № 10644/08, рішення від 06.06.2018 р.), пункти 56 - 60, у якій також було встановлено порушення п.1 ст. 6 у зв`язку з відсутністю безсторонності (тією мірою, якою вона стосувалася відсутності сторони обвинувачення під час розгляду справи заявниці).

Вказані вище рішення, перекликаються з вже існуючим рішенням у справі «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), ЄСПЛ дійшов до висновку, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за таких умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке фактично підтримується судом).

Суд апеляційної інстанції вжив всіх вичерпних заходів, передбачених вищевказаними Рішеннями ЄСПЛ, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", які в Україні є джерелом права, щодо залучення до участі в судовому засіданні сторони обвинувачення - прокурора (а.с. 60).

Листом заступника начальника управління підтримання публічного обвинувачення в суді Антонець О. від 09.02.2023 №22/3-18ВИХ-23 (а.с. 64-65), фактично відмовлено в участі прокурора в судовому засіданні посилаючись на те, що дані Рішення ЄСПЛ не імплементовані в КУпАП і як зазначено у вказаному листі, до законодавчого врегулювання повноважень прокурора в КУпАП, які мають кореспондуватися із конституційними функціями прокуратури (визначення повноважень, способу та форми їх реалізації), його участь у розгляді справ про адміністративні правопорушення, крім передбачених Кодексом, порушуватиме приписи ст. 19 Конституції України, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується .

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП суд може розглянути дану апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши заявлені клопотання, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, надавши суду пояснення, частково дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №138894 від 08.08.2022, складеного щодо ОСОБА_1 про порушення ним вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 004466 від 11.09.2022, де вказано, що ОСОБА_1 о 00:33 год. 08.09.2022 перебуває в стані алкогольного сп`ягніння (а.с. 2);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано як 07.09.2022 о 22 год. 39 хв. при перевірці орієнтування працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівником патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора Alkotest «Drager», однак на місці зупинки ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння відмовився, тому, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. В закладі охорон здоров`я вбачається огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того вказаними доказами спростовуються твердження апеляційної скарги апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом адже на відеозаписі чітко вбачається зупинка транспортного засобу який знаходився в русі, що повністю спростовує доводи які вказані у доповненнях до апеляційної скарги.

Пояснення свідків які долучено до матеріалів справи апеляційний суд вважає неспроможними адже матеріали справи не містять жодних відомостей про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Відповідно матеріалів справи фіксація зупинки транспортного засобу, а також освідування в закладі охорони здоров`я відбувається на нагрудну камеру працівника поліції БК-473614 (а.с.3).

Інші несуттєві недоліки на які вказує апелянт, не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2022 та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2022 якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 355/1270/19

Апеляційне провадження № 33/824/327/2020

Суддя у першій інстанції - Трусова Т.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.