Номер провадження: 33/813/1043/23
Номер справи місцевого суду: 947/9150/23
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Пасс К.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пасс К.М. на постанову Київського райсуду м. Одеси від 19.05.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Одесі громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 21.02.2023 о 17 год. на вул. Ак. Корольова, 21 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 325і держ. номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху України», перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився, зі згоди водія, у встановленому законом порядку в медичному закладі та підтверджується висновком №000314.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Захисник Пасс К.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає матеріалам справи з таких підстав:

- з відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається рух автомобіля, оскільки ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї під час приїзду поліції за викликом іншими особами щодо порушення порядку, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення;

- під час розмови із працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживав канабіс та в суді пояснив, що це відбулося за 10 днів до його зупинки, у зв`язку з чим був впевнений у стані свого здоров`я. До суду надавалися результати складених тестів на стан наркотичного сп`яніння та лабораторний висновок, як ОСОБА_1 проходив самостійно для власної перевірки у разі його зупинення поліцейськими. Окрім того, ОСОБА_1 отримав встановлену законодавством довідку №100-2/о про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів у тому числі і на предмет вживання психоактивних речовин №2881 П, якою встановлена відсутність будь-яких ознак психічних чи наркотичних залежностей;

- як вбачається із матеріалів відеозапису на запитання лікаря ОСОБА_1 відповідав рівно та зрозуміло, чітко виконував завдання, його координація була швидка та правильна;

- відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції є наявність однієї або декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови та почервоніння обличчя або неприродна блідість. В той же час, у ОСОБА_1 такі симптоми виявлені не були. Окрім того, з поведінки ОСОБА_1 не вбачалося ознак, які свідчили б про наявність інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів;

- в суді 1-ої інстанції, захисником були подані клопотання про допит лікаря-нарколога, який здійснював медичний огляд ОСОБА_1 та про витребування доказів належного збору, опечатування та зберігання біологічного матеріалу, однак відповідь надана не була. Водночас, такі заяви судом навіть не розглядалися;

- в матеріалах справи відсутній акт огляду поліцейським на стан сп`яніння;

- зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вилучення водійського посвідчення у ОСОБА_1 не відбулося.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Касс К.М. просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного право рушення. Дослідити докази по справі, надані Київському райсуду м. Одеси та долучені до апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Касс К.М. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №413786 від 25.02.2023 ( а.с. 1);

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3);

- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення.

Що стосується посилання захисника відносно того, що із відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається рух автомобіля, оскільки ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї під час приїзду поліції за викликом іншими особами, щодо порушення порядку, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», від 23.12.2005 керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Дійсно, з відеозапису вбачається факт порушення громадського порядку сторонніми особами на подвір`ї будинку. В той же час видно, що працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що автомобіль рухався без номерних знаків. В ході розмови із працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що прямує із району 6 км., після того як здійснив заходи, щодо оформлення автомобіля (час 1:23:54).

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками визначеними у п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я , який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже законодавцем визначено, що діагноз за результатами огляду особи на стан сп`яніння у медичному закладі визначає лише лікар, і такий діагноз має бути встановлений за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, проведення яких є обов`язковим, і внесений до акта медичного огляду, і відповідно до остаточного висновку щодо результатів огляду , копія якого вручається водію, поліцейському.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із матеріалів відеозапису, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у відповідності із вимогами законодавства та діючих нормативних актів.

Що стосується посилання сторони захисту відносно того, що на запитання лікаря ОСОБА_1 відповідав рівно та зрозуміло, чітко виконував завдання, його координація була швидка та правильна, апеляційний суд зауважує, що висновок щодо того чи перебуває особа у стані наркотичного сп`яніння робиться лікарем та не може бути визначений судом.

Стосовно доводу захисника про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду поліцейським на стан сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В той же час, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному-для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Оскільки огляд ОСОБА_1 проводився на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, за результатами якого було складено висновок, у даному випадку відсутня необхідність долучення до матеріалів справи акту огляду поліцейським на стан сп`яніння.

На переконання апеляційного суду та обставина, що ОСОБА_1 повторно складав тести на стан наркотичного сп`яніння не свідчать про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння та про не недопустимість висновку щодо результатів його медичного огляду.

Що стосується посилання захисника відносно порушення процедури відібрання біологічного матеріалу, апеляційний суд враховує, що на запит захисника про надання копії акту забору сечі ОСОБА_1 на акту опечатування біологічного матеріалу для зберігання із КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» була надана відповідь, зі змісту якої вбачається, що складання акту забору біологічного матеріалу не передбачено. Окрім того, як вбачається із відповіді, всі процедури про відбір біологічних середовищ у обстежуваної особи заповнюються в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, копія якого була надана захиснику.

Окрім того, як вбачається зі змісту відеозапису ОСОБА_1 не висловлював жодних зауважень під час проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема щодо здачі біологічного матеріалу.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вилучення водійського посвідчення у ОСОБА_1 не відбулося, однак зауважує, що вказане порушення не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У даному контексті, апеляційний суд зауважує, що нормами чинного КУпАП не визначені критерії для визнання доказів недопустимими, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає необхідним застосувати аналогію найбільш близької галузі права кримінального процесуального права.

Як неодноразово наголошувалося у постановах Касаційного кримінального суду, порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. Також Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Аналогічна позиція відображена також у рішеннях ЄСПЛ.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Пасс К.М. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Пасс К.М., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського райсуду м. Одеси від 19.05.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца