Номер провадження: 33/813/961/23
Номер справи місцевого суду: 521/8148/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Узун Н.Д.,

захисника особи, яка притягується до відповідальності, - Рябоконь О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Таволжанського Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04 травня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с.24).

Відповідно до постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №428316 від 10.03.2023 водій ОСОБА_1 10 березня 2023 року о 11.35 год керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 , по вул.І.Рабіна,23 в м.Одесі з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло (звужені), тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Таволжанський М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04.05.2023 та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.27-32).

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначив, що:

- судом першої інстанції порушено право особи, що притягується до відповідальності, на захист, оскільки справа розглянута за її відсутності та відсутності її захисника. Суд не врахував клопотання захисника про відкладення розгляду справи та його допуск до розгляду справи;

- в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- поліцейськими на місці було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, а після не були наведені підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, не було названо жодної ознаки наркотичного сп`яніння, а тому подальші вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Порушено порядок направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння;

- поліцейськими порушено порядок проведення огляду, передбачений ст.266 КУпАП. Працівник поліції не міг визначитись зі станом водія;

- ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку. Після обміркування ситуації він звернувся до поліцейських з проханням поїхати до медзакладу на огляд, на що йому було відмовлено, посилаючись на початок складання протоколу, але на той час протокол складено ще не було, так як на ознайомлення ОСОБА_1 його надано пізніше, що підтверджується наявним відеозаписом;

- працівниками поліції не залучені свідки при складанні протоколу, які б підтвердили відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння;

- протокол складений в автомобілі поліцейських за відсутності ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ч.2-4 ст.256 КУпАП;

- ознаки наркотичного сп`яніння не підтверджуються наявними відеоматеріалами;

- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням матеріальних та процесуальних норм законодавства. Поліцейськими не проведено у встановленому порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не зафіксовано передбаченим законом способом проходження огляду, не додано до протоколу акту огляду, в протоколі міститься неповний перелік доданих до нього доказів.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Рябоконь О.А. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 428316 від 10.03.2023 (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 10.03.2023 (а.с.4);

- відеозаписами бодікамер №№ 470414, 474933, з яких встановлено зупинення працівником поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з причин керування транспортним засобом без бамперу, за що поліцейськими винесена постанова за ст.121 КУпАП. Під час спілкування працівником поліції у водія були виявлені ознаки сп`яніння, тому спочатку запропоновано пройти огляд на місці на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що водій погодився та результат якого становив 0 ‰. Згодом працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені, не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), запропонувала пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився. Працівники поліції неодноразово роз`яснили водієві порядок проведення огляду та наслідки відмови від проходження огляду у встановленому порядку. На відеозаписах відображено процес складання працівником поліції матеріалів з адмінправопорушення, підписання водієм протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії (а.с.5).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, в сенсі положень ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських за № № 470414, 474933 щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 10.03.2023, а саме: зафіксований момент перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу; пропозиція пройти огляд в медичній установі на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку; однозначна відмова водія від проходження огляду в медичному закладі; весь час складання адміністративного протоколу; підписання ОСОБА_1 протоколу та отримання його копії.

Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти в медзакладі огляд на стан сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції.

Відповідно до п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Деякі ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння з огляду на положення п.п.3,4 розділу 1 Інструкції є ідентичними (зокрема : порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). Так, за п.4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявними відеозаписами підтверджено, що під час спілкування з водієм працівник поліції виявила у нього ознаки сп`яніння та спочатку запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки почула від водія запах спирту, на що останній повідомив, що то запах склоомивача, але погодився пройти огляд на місці. Після процедури огляду та виявлення негативного результату, водієві запропоновано було пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. При цьому, поліцейська перевіряла зіниці очей водія, координацію рухів його рук та повідомила водієві про підозру, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння з огляду на виявлені ознаки. Працівником поліції неодноразово було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду. Водій ОСОБА_1 , остаточно визначившись, однозначно відмовився від слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано відеозаписами.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Отже, законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи захисника про те, що поліцейські взагалі не проводили на місці огляд особи на наявність ознак наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на правовій основі.

Так, за положеннями п.12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Встановивши у водія ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поліцейські запропонували пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. При цьому не мають правого значення показання свідка ОСОБА_2 (пасажира в транспортному засобі, що керував ОСОБА_1 в день події) щодо відсутності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

За положеннями п.6 розділу 1 Інструкції огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Отже, проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння має обов`язково відбуватись у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, оскільки відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Будь-якого іншого способу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, окрім як у закладі охорони здоров`я з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу чинним законодавством не передбачено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що водієві було неодноразово роз`яснено працівником поліції.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на не залучення свідків під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не ґрунтуються на правовій основі з огляду на таке.

В сенсі ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відтак, фіксування поліцейськими факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, є таким, що відповідає законодавчо встановленим до нього вимогам, з огляду на наявність у справі відеозаписів нагрудних камер поліцейських, у яких зафіксовано відповідні обставини. Отже, у даному випадку залучення свідків не було обов`язковим в розумінні положень ч.2 ст.266 КУпАП.

Посилання захисника на відсутність доказів керування транспортним засобом спростовується наявними відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу, в якому на пасажирських сидіннях сиділи ще два пасажири. На протязі всього часу складання адмінматеріалів ОСОБА_1 не заперечував, що він їхав. При цьому, особу водія було перевірено працівниками поліції, яким ОСОБА_1 надав відповідні документи на право керування транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол, будь-яких конкретних зауважень при цьому не зазначив, факт керування транспортним засобом не заперечував і лише вказав в графі пояснень «не згоден», без подальшої конкретизації. Будь-яких сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, у суду не виникло.

Крім того, саме на ОСОБА_1 складено постанову за ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом без бамперу, яку він підписав та отримав для сплати штрафу, як вбачається з наявних відеозаписів.

При цьому, апеляційним судом враховано, що допитаний у судовому засіданні 03.07.2023 свідок ОСОБА_2 , який був пасажиром в транспортному засобі, зазначеному у протоколі, в день події, підтвердив керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема запитання головуючого: «Хто був за кермом?» відповів: «Когда мы ехали на рынок ОСОБА_1 был за рулем».

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку спростовуються наявними відеозаписами, які переглянуті судом апеляційної інстанції в судовому засіданні.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 до завершення складання протоколу звернувся до поліцейських з проханням поїхати до медустанови на огляд не ґрунтуються на правовій основі.

Так, із переглянутого під час апеляційного розгляду справи відеозапису події вбачається, що на неодноразові пропозиції проїхати до медустанови на огляд водій ОСОБА_1 відмовився. Після чого працівником поліції роз`яснено, що у такому разі на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Втім, і після цього, водій у черговий раз відмовився виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого поліцейським прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що повідомлено ОСОБА_1 .

Ретельне вивчення відеозапису свідчить про те, що протокол розпочато заповнювати о 11.50 год. та лише в 12:08 год ОСОБА_1 , після телефонної розмови, змінив свою позиція та запропонував поліцейським поїхати до медзакладу.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 висловив таки свою згоду пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що також підтвердив свідок ОСОБА_2 , допитаний в суді апеляційної інстанції, не впливає на правомірність рішення, прийнятого поліцейським, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки за своєю юридичною природою, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що до початку складення протоколу ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медзакладі, посилаючись на відсутність вільного часу. Подальша зміна його позиції щодо проходження огляду (реалізації своїх прав) після належного процесуального оформлення його волевиявлення (складання протоколу на підставі п. 2.5 ПДР України у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку) не тягне за собою правових наслідків.

Доводи захисника щодо складання протоколу в порушенні вимог ч.2-4 ст.256 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 безпідставні та ґрунтуються на суб`єктивному тлумачення правової норми.

Так, ст.256 КУпАП регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Положення вказаної норми не зобов`язує працівників поліції складати протокол у присутності особи, що притягується до відповідальності. Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до норм ст.256 КУпАП.

Посилання захисника про відсутність акту огляду не ґрунтується на правовій основі, оскільки у разі відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медустанові складання такого акту поліцейським не передбачено діючими нормативними нормами.

Порушення порядку складання протоколу щодо ОСОБА_1 судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою у відповідності до вимог Інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_3 (співробітник поліції) підтвердив обставини складання протоколу щодо ОСОБА_1 . На допиті свідка ОСОБА_4 (співробітник поліції, що складала протокол у цій справі) захисник Рябоконь О.А., після допиту свідка ОСОБА_3 , не наполягав.

Посилання захисника на судову практику судів першої інстанції України не має правового значення, оскільки наведені постанови не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права.

Доводи апелянта про порушення права на захист в суді першої інстанції через розгляд справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності, та її захисника не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Судом першої інстанції з метою належного сповіщення ОСОБА_1 про слухання справи 04.05.2023 вживались заходи шляхом направлення судової повістки на адресу останнього, зазначену в протоколі: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Крім того, за даними Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 30.03.2023 інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на території м.Одеси відсутня (а.с.14). Тому судом 13.04.2023 на офіційному сайті «Судова влада» опубліковано оголошення про виклик у судове засідання ОСОБА_1 на 04.05.2023 року о 11:00год. (а.с.16).

Вищезазначене свідчить про належне сповіщення ОСОБА_1 про слухання справи.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №428316 від 10.03.2023 ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи в Малиновському районному суді м.Одеси 10.04.2023 року о 10.00 годин, про що водій розписався та отримав копію цієї постанови (а.с.3). Будучі обізнаним про розгляд справи в Малиновському районному суді м.Одеси, ОСОБА_1 до вказаної дати (10.04.2023) до суду із заявами та клопотаннями не звертався.

Захисник Таворжанський М.В. в інтересах ОСОБА_1 , звертаючись до суду 03.05.2023 з заявами про відкладення розгляду справи, ознайомлення з матеріалами справи та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, повідомив суд про обізнаність щодо призначення слухання справи на 04.05.2023 року (а.с.17-18,21-22).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Апеляційний суд звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах неявка ОСОБА_1 та захисника Таволжанського М.В. у судове засідання суду першої інстанції не перешкоджала розгляду справи, враховуючи стислі строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, доводи апелянта про порушення судом права на участь у розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було забезпечено ОСОБА_1 можливість реалізації права на доступ до правосуддя, а тому доводи скарги про порушення його прав в місцевому суді, апеляційний суд визнає неспроможними.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Судом враховано рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», за яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Таволжанського Миколи Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04 травня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко