ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/272/20 Номер провадження 33/814/38/23Головуючий у 1-й інстанції Калмикова Л.К. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю:

захисника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка В.В.,

представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Клімова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП на накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 27 листопада 2018 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Харків-Щербаківка 22 км 700 м керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткненням з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження заподіяно матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судді обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прохав скасувати оскаржуване судове рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та просить поновити строк на оскарження постанови, так як оскаржувану постанову отримав лише 12 січня 2022 року

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржника не було повідомлено належним чином про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим було порушено право ОСОБА_1 щодо належного захисту та надання особистих пояснень.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без його участі, що грубо порушує його права і норми діючого законодавства.

Крім того, скаржник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить його підпису та не додано жодного доказу на підтвердження викладених у ньому обставин.

У послідуючому захисник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко В.В. подав до суду доповнення до апеляційної скарги, у якій просить прийняти рішення про скасування постанови суду першої від 26 лютого 2020 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП без встановлення вини та призначення покарання.

Вважає, що суд прийшов до суперечливих висновків при ухваленні постанови та не дослідив у повній мірі обставини справи.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко В.В., взявши участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав, пославшись на викладені у апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги обставини обставини.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Клімов О.М. проти задоволення апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження заперечував, вважає, що підстави для поновлення строку відсутні, а постанова суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Мотиви суду

Щодо поновлення строку на апеляційне скарження

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 26 лютого 2020 року, оскільки повний текст постанови від отримав лише 12 січня 2022 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 тексту оскарженої постанови, а розгляді справи проводився без його участі, то наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підлягають поновленню.

Щодо оскарженої постанови

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 27 листопада 2018 року о 12 год. 20 хв. на автодорозі Харків-Щербаківка 22 км 700 м керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткненням з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження та заподіяно збитки.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 ППД України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суді першої інстанції суперечить матеріалам справи спростовується наявними у справі доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, постановою про закриття кримінального провадження від 23 грудня 2019 року та виділеними матеріалами кримінального провадження № 0001780.

Посилання у апеляційній скарзі на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі ОСОБА_1 не дає підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки, як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових підправлень, останній неодноразово викликався для складення протоколу про адміністративне правопорушення, однак до уповноваженої особи не з`явився.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів у справі, в той же час, як уже зазначалося, вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується також іншими доказами у їх сукупності.

Не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції посилання у апеляційній скарзі про те, що справа розглядалася без участі ОСОБА_1 тому, що згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення він був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи та не був позбавлений можливості навести аргументи на свій захист у апеляційній скарзі.

Щодо закриття провадження у справі

Положеннями статті 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пункт 7 статті. 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі, регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі статті 38, пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Відтак, закриття провадження у справі за пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд від обов`язку з`ясувати передбачені статті 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Тобто, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП спочатку встановивши, що адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 .

Проте, суд помилково заначив у резолютивній частині про визнання ОСОБА_1 винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення за наявності підстав для закриття провадження відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

При цьому, слід звернути увагу, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП чи інші норми КУпАП не передбачає притягнення винної особи до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення з послідуючим закриттям провадження у справі.

Висновок суду

Згідно пункту 4 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Із урахування викладеного, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину вказаної постанови у наступній редакції, а саме: провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею38 КУпАП.

В іншій частині постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження Постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року змінити.

Резолютивну частину постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року викласти у наступній редакції, а саме: провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею38 КУпАП.

В іншій частині постанову постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль