Справа № 752/9736/23
Провадження №: 3/752/4496/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, працює начальником відділення «Укргазбанк», місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 11.05.2023 року о 21 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Великій Васильківській 72, керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Захисник Ярошенко С.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обгрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в той день, а рапорт долучений до матеріалів справи складено з порушеннями, оскільки на підтвердження фактів, викладених в цьому рапорті не було складено протоколу затримання та протоколу щодо порушення правил ПДР ОСОБА_1 . Крім того, захисник вказує, що працівники патрульної поліції проявляли агресію до ОСОБА_1 : застосовували кайданки та порвали йому рубашку. Вказує, що поліцейські довго оформлювали протокол, крім того в порушення ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп"янніння та направлення на огляд до відповідної медичної установи, а тому, на його думку є всі підстави для закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що не керував в той день автомобілем, а за кермом був драйвер. Крім того, зазначив, що патрульні поліцейські вели себе зухвало відносно нього, погрожували не тільки словесно та порвали рубашку. Також зазначив, що не подавав скарги на такі дії поліцейських.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на неодноразові вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря нарколога фактично відмовився, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказівку захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його безпідставно зупинили працівники поліції суд відхиляє, оскільки з відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції через порушення ним правил ПДР України. З відео вбчається, як ОСОБА_1 виходить з машини, де знаходиться місце водія та не заперечує факт керування, а навпаки, вказує, що поліцейські його не зупиняли у зв"язку з порушенням ПДР, а він зупинився сам. При цьому категорично заперечує факт порушення ним як водієм правила проїзду регульованого перехрестя.

Крім того, суддя бере до уваги, складений працівниками поліції рапорт, оскільки останній узгоджується з даними відеозапису. Відсутність в матеріалах справи протоколу затримання ОСОБА_1 та протоколу за порушення правил ПДР не є порушенням, оскільки суд діє в межах протоколу серії ААД №372134 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вищевказані дані виходять за його межі.

Суддя не бере до уваги твердження захисника про те, що патрульні ставились до ОСОБА_1 агресивно, порушували його права, оскільки з відеозапису не вбачається будь-яких істотних порушень закону чи прав людини з боку патрульних поліцейський, натомість останні ведуть себе коректно, не дивляичь на поведінку водія, роз"яснюють йому його права, в тому числі і право на захист та вказують на те, що у разі потреби останній може викликати на місце свого захисника. Водій ОСОБА_1 , в свою чергу, веде себе зухвало та нецензурно і образливо висловлюється в бік поліції, вчиняє дії, що порушують принципи моралі.

Слід вказати, що будь-яких скарг при складанні протоколу ОСОБА_1 не заявляв, і в подальшому також зі скаргами на дії поліцейських не звертався.

Заслуговують на увагу доводи захисника про те, що оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зайняло більше двох годин, однак це не є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, враховуючи порушення водієм саме п. 2.5 ПДР України. Крім того, такий період часу складання матеріалів пов"язаний безпосередньо з діями водія ОСОБА_1 , який намагався якомога довше потягнути час, що також зафіксовано на відеозаписі, що долучений до матеріалів справи. Останній не надавав документи, що посвідчують його особу, погоджувався на проходження огляду, потім відмовлявся, вказував на відсутність до того підстав, після цього виявив бажання їхати до райвідділу поліції, проте знову ж таки відмовився і т.д. і т.п. Такі дії ОСОБА_1 були направлені на переконання суду виключно на уникнення від відповідальності.

Суддя погоджується з твердженням захисника щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан сп"яніння та направлення на огляд, однак це не є істотним порушенням із врахування наявності інших доказів у справі.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536, 80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко