Справа № 199/5931/23
ПОСТАНОВА

іменем України

15.08.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 о 13:00 годині у м. Дніпрі на Центральному мосту, біля е/о № 15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda-6», державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Escep», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , на дорожній смузі, (на яку він перелаштувався), після чого продовжив некерований рух та скоїв наїзд на відбійник, вчинивши зіткнення з тролейбусом 1052, під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував попутно. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, пасажир ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що 19.06.2023 о 13:00 годині він у м. Дніпрі на Центральному мосту, біля е/о № 15, керував транспортним засобом «Mazda-6», державний номерний знак НОМЕР_2 . При зміні напрямку руху він проявив неуважність та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Escep», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та з тролейбусом 1052, під керуванням водія ОСОБА_3 , де пасажир ОСОБА_4 отримав садни чола, він підтвердив, що дійсно із-за його неуваги та нервового стану вчинив дану пригоду, розуміє, що він винуватий. Він є військовослужбовцем, просив адміністративне стягнення призначити на розсуд суду.

В судові засідання потерпілий ОСОБА_4 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали суду письмові пояснення, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.06.2023 о 13:00 годині у м. Дніпрі на Центральному мосту, біля е/о № 15 за участю водія ОСОБА_1 , де в результаті даної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали статус потерпілих.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, а потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду свої письмові пояснення, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у їх відсутність. Крім того, суд зауважує, що неявка потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_2 , яка письмово суду підтвердила, що 19.06.2023 вона керувала своїм транспортним засобом «Ford Escep», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснюючу рух крайньою правою смугою дорожнього полотна зі швидкістю 40 км/год у м. Дніпрі по Центральному мосту, а саме з правого берега на лівий. Вона відчула удар з лівого боку свого автомобіля. Потім побачила, що автомобіль «Mazda-6», чорного кольору скоїв наїзд у відбійник з лівої сторони, після чого скоїв зіткнення з тролейбусом, який рухався попереду неї. Після вказаної пригоди вона зупинилася, оглянула свій автомобіль, де виявила механічні ушкодження за задньому бампері (обдерта фарба, зміщення деталей кузова з лівого боку);

- показами потерпілого ОСОБА_3 , який письмово суду підтвердив, що 19.06.2023 о 12:51 годині, він керував тролейбусом типу «ЮМЗ-Т1Р2», за маршрутом № 20. Рухаючись по пр. Слобожанський у м. Дніпрі, а саме в напрямку вул. Столєтова, він почув удар з лівого боку. Зупинившись, він вийшов з тролейбуса і побачив, що водій автомобіля «Mazda-6», державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення з тролейбусом, яким він керував. Удар тролейбуса було здійснено в район переднього люка з лівої сторони. Надалі, після зіткнення усі пасажири вийшли з тролейбусу та пересіли в інший, однак один із пасажирів залишився у салоні тролейбуса та повідомив, що у нього був удар головою, у зв`язку із чим було викликано швидку допомогу;

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №265945 від 08.07.2023, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план-схемою з фото-таблицею від 19.06.2023, в якій зафіксована ділянка місцевості, де сталась дорожньо-транспортна пригода та які завдані транспортним засобам механічні пошкодження;

- переглядом в судовому засіданні компакт-диску із відеофіксацією на камери відеоспостереження дорожньо-транспортної пригоди від 19.06.2023, який суду надала потерпіла ОСОБА_2 , разом із письмовими поясненнями, та, який містить фіксацію події, від 19.06.2023 у м. Дніпрі на Центральному мосту, біля е/о № 15, при яких водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda-6», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив дорожнютранспортну пригоду, де учасниками подій стали водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 10.1 Правил Дорожнього Руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 Правил Дорожнього Руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

З вказаного слідує, що саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який перед початком перестроювання та будь-якою зміною руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також у разі перестроювання повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд бере до уваги й те, що пасажир ОСОБА_4 згідно довідки з НПКЛ № 6 Дніпровської міської ради від 19.06.2023 (а.с. 14) отримав тілесні ушкодження у виді: саден чола, які не можна віднести до легкого ступеню тяжкості.

Також, суд враховує і дані про особу ОСОБА_1 , який наразі проходить військову службу в Збройних Силах України, у зв`язку із російською збройною агресією проти України; відповідно до даних з Єдиного Державного Реєстру Судових Рішень, відомостей з сайту Судова Влада України, слідує, що 29.03.2017, 02.03.2018 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська та Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська розглядалися справи про адміністративні правопорушення (справа № 203/943/17; справа № 201/1505/18) у відношенні ОСОБА_1 , де останнього один раз було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а вдруге застосовано ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, з подальшим закриттям провадження по справі. Оскільки ОСОБА_1 не вчинив нового адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП протягом року з дня закінчення виконання стягнення, то на теперішній час відповідно до вимог ст. 39 КУпАП останній є особою, яка не була піддана адміністративному стягненню. Таким чином, враховуючи ступінь його вини ОСОБА_1 , яку він визнав у повному обсязі, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки таке стягнення є справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винної особи та попередженню вчинення нею нових правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В той же час, відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вчинив правопорушення, будучи військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: І.В. Дяченко