Справа №591/4894/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/146/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Дейниченко О.М., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Недведського О.О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Д`якової О.А. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 01.10.2022 року о 23 год. 06 хв. в м.Сумах по вул.Героїв Сумщини, поблизу будинку 17 керував транспортним засобом Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота , порушення мови, поведінка , що не відповідає обстановці. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest 6810 3 ARBL-0603, результат огляду 0,51 ‰ проміле, тест № 2008 від 01.10.2022 року, з яким водій був не згоден, від проходження огляду на встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Д`якова О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати дану постанову, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначала наступне.

Оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки ряду істотних порушень законодавства, зокрема: ігноруванню працівниками поліції вимог порядку фіксації порушення правопорядку та відображення цих даних у протоколі; порушення установленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд неповно з`ясував обставини справи, не дослідив і не надав об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою винесення незаконної і необгрунтованої постанови, через що вона підлягає скасуванню.

Із матеріалів справи та даних, зафіксованих на відео з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до справи вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проходив огляд стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак був не згодний та заперечував результат такого огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від підпису у роздруківці тесту та Акті огляду на стан сп`яніння у зв`язку з незгодою із його результатами.

Отже, в даному випадку за обставин незгоди водія ОСОБА_2 з результатами огляду працівниками поліції на стан сп`яніння, огляд його відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Натомість на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду в медичному закладі, але попросив працівників поліції не залишати його транспортний засіб на проїжджій частині без нагляду. На що працівники поліції відповіли відмовою та розцінили такі дії ОСОБА_1 як відмову від огляду, чим фактично позбавили його права пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я.

Суд першої інстанції, вказані обставини повно і всебічно не дослідив, а лише зробив висновок про те, що ОСОБА_1 «хоча і не погодився з таким результатом тесту, однак не заперечив його показник», що явно суперечить матеріалам справи і викривлює фактичні обставини щодо відмови водія від огляду.

Поміж того, суд покладаючи в основу постанови, вищеназвані докази, не надав їм належну оцінку з приводу допустимості, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права та ухвалив незаконне рішення.

Зазначає, що протокол у присутності свідків не складався і для ознайомлення їм не представлявся. Бланк цього документу, працівником поліції був наданий свідкам у незаповненому вигляді, тобто без внесення відповідної інформації. Із запису видно, що після підписання свідками (яких відразу відпустили) протоколу, поліцейський ще протягом 20-30 хвилин, вносив до нього необхідну інформацію, а потім надав для ознайомлення і підпису ОСОБА_1 .

Окрім того, посилаючись на відеозаписи, суд у своїй постанові не зазначає за допомогою яких технічних засобів вони були здійснені, не вказує характеристики цих засобів та тип носія на який відеозаписи зафіксовані. Це вказує на те, що судом досліджувалися докази, походження яких в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, а відеозапис з фіксацією адміністративного правопорушення, працівниками поліції отримано з порушення встановленої законом процедури, а тому він є недопустимим доказом і не може бути використаний судом для обгрунтування свого рішення.

Судом першої інстанції, оскаржувана постанова обгрунтована письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте, такі висновки суду є упередженими і не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу 01.10.2022 близько 23 год. 28 хв. проведено за відсутності свідків ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були запрошені до участі о 23 год. 45 год.). ОСОБА_1 , не погодився з результатами огляду, висловив бажання пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Свідкам працівники поліції оголосили лише результати огляду ОСОБА_1 , та повідомили про начебто відмову останнього від проходження огляду у медичному закладі.

Разом з тим, судом першої інстанції не надана належна оцінка щодо неупередженості свідка ОСОБА_5 , та складанню поліцейськими письмових пояснень свідків з порушенням норм закону, оскільки з відеозапису встановлено, шо працівник поліції під нас оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зателефонував своєму знайомому на прізвисько « ОСОБА_6 » - ОСОБА_3 і попросив його бути свідком. Коли останній прибув на місце події, то зауважив, шо вже не вперше 01.10.2022 допомагає поліцейським у складанні адміністративних протоколів, однак за можливість вільно пересуватися містом на своєму авто у комендантську годину, погодився на пропозицію поліцейського. Отже, поліцейським, в якості свідка була залучена зацікавлена особа - ОСОБА_3 стосовно якого є сумніви щодо його неупередженості, шо є істотним порушенням вимог Порядку № 1103 та КУпАП.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_3 та. ОСОБА_4 , то вони поліцейськими в установленому порядку не відбиралися, а свідками були підписані чисті бланки пояснень, про що свідчать прочерки між текстом пояснень та підписами свідків. Судом першої інстанції вказані обставини залишені без уваги, відповідна оцінка не надана, а письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 покладені в основу обвинувальної постанови.

Вказує, що суд не звернув увагу на те, що Акт огляду на стан сп`яніння не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому відсутні час та місце проведення огляду, а свідки та ОСОБА_1 під час його складання були відсутні, зі змістом цього документу свідки не знайомилися і на вимогу поліцейських підписали чистий бланк. З даних відеозапису видно, що працівник поліції дістає з папки чистий бланк Акту огляду, і не заповнюючи його надає для підпису свідкам. Окрім того, примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить підпису ОСОБА_1 , другий примірник вказаного Акту останньому не вручався, відмітка про відмову в його отриманні відсутня.

Зазначає, що документи щодо «Drager Alcotest 6810» ARBA-0603 за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , останньому під час огляду не пред`являлися, в матеріалах справі відсутні. За таких обставин суд першої інстанції в повній мірі не дослідив, чи є справним газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», чи не має похибок у вимірюванні алкоголю, та чи взагалі він може експлуатуватися поліцейськими.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД 074822 від 01.10.2022 до нього мала бути додане як доказ направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я.

Працівники поліції, зважаючи на не згоду ОСОБА_1 з результатами тесту, та згоду пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі склали відповідне направлення. Проте, ОСОБА_1 , як встановлено законом, до медичного закладу працівники поліції не доставили, а саме направлення суду першої інстанції як доказ не надали. Зазначене ще раз вказує на те, що ОСОБА_1 , від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, але працівники поліції йому такої можливості не надали.

З метою підтвердження доводів ОСОБА_1 , а також порушень процедури огляду та фіксації адміністративного правопорушення, припущених працівниками поліції, його захисником, суду було заявлено клопотання про виклик:та допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції це клопотання залишив без задоволення, вказавши мотивами такого відхилення те, що свідки лише підтверджують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки обставини події зафіксовані поліцейськими технічними засобами відеозапису, який долучений до матеріалів справи, то огляд узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП, а тому навіть за відсутності свідків він не може бути не дійсним.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Недведського О.О., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, допитавши свідка, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожньогоруху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п. 1.9 Правил дорожньогоруху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015. Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння. Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду. За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.10.2022 року (а.с. 1);

- результатом тестування на алкоголь № ARBL-0603 тест № 2008, результат тесту 0,51 ‰ проміле (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зафіксовано виявлені ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5);

- розпискою (а.с.6);

- довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.8);

- відеозаписами, з яких вбачається, що у працівників поліції виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що належить саме до компетенції патрульного поліцейського, що ними і було роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Також працівниками поліції неодноразово роз`яснювався порядок проходження огляду на стан сп`яніння, запропоновано проконсультуватися з приводу події та надано час для спілкування. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат такого огляду зафіксовано роздруківкою Alcotest 6810 3 ARBL-0603, результат 0,51 проміле. Водію працівником поліції продемонстровано результат тесту на екрані, ОСОБА_1 не погодився з таким результатом. В подальшому останньому роз`яснено право пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, посилаюсь на неможливість залишення т/з без нагляду, незважаючи на запевнення працівників поліції про те, що т/з буде в безпеці. В подальшому водій був відсторонений від керування, йому роз`яснено права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про необхідність складання протоколу. Крім того, відмова водія від проходження огляду у встановленому законом порядку зафіксована і при свідках.

Крім цього, на задоволення клопотання захисника, в судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що ОСОБА_1 це її чоловік, вони їхали, їх зупинили працівники поліції, тому що була комендантська година, сказали, що від чоловіка чутно запах, але він нічого не вживав, чоловік пояснював їм це, запропонували пройти огляд, потім проїхати до лікарні, машину запропонували залишити на дорозі, поліцейські були агресивно налаштовані, потім під`їхали свідки, розписались і поїхали.

До вказаних пояснень свідка ОСОБА_8 , апеляційний суд відноситься критично, оскільки свідок є родичем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про що прямо повідомила суду, а тому може бути зацікавленою особою у вирішенні справи.

Крім цього, за клопотанням апелянта апеляційний суд викликав свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 в судове засідання, яке було призначено на 13 червня 2023 року, дані свідки в судове засідання з`явились, однак апеляційний суд не вбачає підстав повторно відкладати розгляд апеляційної скарги у зв`язку з неявкою свідків, як того просив захисник, і розглядає справу за участі ОСОБА_1 та його захисника Недведського О.О. на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд у своїй постанові не зазначає за допомогою яких технічних засобів вони були здійснені, не вказує характеристики цих засобів та тип носія на який відеозаписи зафіксовані, то апеляційний суд зазначає наступне. Ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом. Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що в якості свідка була залучена зацікавлена особа ОСОБА_3 стосовно якого є сумніви щодо його неупередженості, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки поясненнями даного свідка підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, що останній фактично підтвердив в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апелянта про те що Акт огляду на стан сп`яніння не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому відсутні час та місце проведення огляду, а свідки та ОСОБА_1 під час його складання були відсутні, зі змістом цього документу свідки не знайомилися і на вимогу поліцейських підписали чистий бланк, примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить підпису ОСОБА_1 , другий примірник вказаного Акту останньому не вручався, відмітка про відмову в його отриманні відсутня, то апеляційний суд зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння не є єдиною підставою для визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вину було доведено в судовому засіданні сукупністю інших належних і допустимих доказів, які наведені вище, тому підстав скасовувати законну постанову суду не вбачає.

Щодо тверджень апелянта про те, що документи щодо «Drager Alcotest 6810» ARBA-0603 за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , останньому під час огляду не пред`являлися, в матеріалах справі відсутні, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому відсутність вищевказаних документів не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

На переконання суду є безпідставним посилання захисника на відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Д`якової О.А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.