Справа № 346/2033/23
Провадження № 33/4808/572/23
Категорія ст.130 ч.2, 124, ч.5 с т.126 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бежук С.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 5 ст.126 КУпАП у виді у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 визначено у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто судовий збір ,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2023 року об 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », та, порушивши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Так, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки "Chery Tiggo2" отримав пошкодження переднього бампера, розбитої передньої правої фари, правого переднього крила, правого дзеркала, правих передніх дверей, капота, лівого переднього крила, передньої лівої та задньої лівої дверей, розбитого переднього лобового скла, деформованого даху.

Крім того, ОСОБА_1 , 17.04.2023 року об 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, повторно протягом року керував автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною, винесена з порушенням норм ст.ст.245,280 КУпАП.

Стверджує, що судом порушено вимочи ч.1 ст.268 КУпАП, оскільки розгляд справи проведено судом за його відсутності в судовому засіданні та відсутності його захисника, що свідчить про те, що він був позбавлений права надати пояснення та скористатись правовою допомогою. Стверджує, що 14.07.2023 року він бажав бути присутнім в судовому засіданні, однак з 13.07.2023 року по 14.07.2023 року перебував у службовому відрядженні у м. Львів. Вказує на те, що суд безпідставно не взяв до уваги подане ним клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, до якого було долучено копію відрядження.

Вважає, що посилання суду на практику Європейського суду з прав людини та на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в даному випадку є безпідставним, так як йому було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції та ним подано клопотання про відкладення розгляду справи. Вказує на те, що в постанові суду жодним чином не мотивовано на яких підставах він та його захисник недобросовісно користувалися наданими законом процесуальними правами.

Апелянт стверджує, що захисник міг бути присутнім в судовому засіданні 14.07.2023 року, однак в цьому не було необхідності, оскільки ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він вказав про бажання бути присутнім в судовому засіданні і надати пояснення.

Крім того, вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують, що саме він керував транспортним засобом та вчинив відповідні правопорушення. Вказує, що під час дорожньо-транспортної пригоди він знаходився в автомобілі на пасажирському сидінні. Наголошує на тому, що за кермом автомобіля мала бути його дружина, ключ був в замку запалювання, однак двигун автомобіля не був ввімкнений.

Стверджує, що за кермо автомобіля сів його неповнолітній син, повернув ключ в замку запалювання в автомобілі, внаслідок чого автомобіль зрушив з місця і зіткнувся з деревом. Так як він отримав тілесні ушкодження, його доставили в Коломийську ЦРЛ, куди згодом прибули працівники поліції і почали вимагати, щоб він пройшов огляд на визначення стану сп`яніння. Наголошує, що в медичному закладі він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не був водієм, про що наголосив працівникам поліції, які не реагували на його пояснення. Жодних письмових пояснень з приводу того, що він був водієм транспортного засобу і вчинив зіткнення з деревом він не надав, вони написані працівником поліції пізніше на бланку, за які він розписався пізніше, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Наголошує на тому, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння. Наголошує на тому, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не містять даних про керування ним транспортним засобом і вчинення ДТП, а тому не повинні були прийматись судом при розгляді справи як доказ цього. Вказує на те, що відеозапис здійснено з порушенням вимог Інструкції.

ОСОБА_1 наголошує також на тому, що свідків вчинення ним 17.04.2023 року інкримінованих йому адміністративних правопорушень немає.

Вказує також на те, що працівники поліції не пропонували пройти йому огляд на місці події за допомогою приладу Драгер, а відразу доставили його у медичний заклад, чим порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що працівники поліції сфальсифікували докази, долучивши до матеріалів справи акт огляду, згідно якого він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкотест Драгер 6820, що підтверджується долученими відеодоказами.

Дані обставини справи судом не було враховано при ухваленні рішення по справі, тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю його винуватості у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст. 124, ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім того, апелянт вказує на те, що на час подання апеляційної скарги закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 124, ч.5 ст.126 КУпАП, який встановлений ст.38 КУпАП.

Просить постанову суду про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.130, ст..124, ч.5 ст.126 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бежук С.М. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду і закрити провадження за ч.2 ст.130, ст..124, ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу правопорушень.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бежука С.М., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі та участі його захисника, чим порушив його право на захист. Наголошує, що ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із службовим відрядженням, додано підтверджуючі дані, на що суд не звернув увагу та розглянув справу.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст.. 124, ч.5 ст.126 КУпАП надійшли на розгляд Коломийського міськрайонного суду 21.04.2023 року (а.с.17, 57, 78), які в подальшому судом постановою суду були об`єднані в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно №346/2033/23.

Суд першої інстанції неодноразово направляв особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду щодо розгляду справ за ч.2 ст.130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП за адресою проживання правопорушника на 04.05.2023 року (а.с. 20, 58, 79), на 22.05.2023 (а.с.27, 59, 80), на 08.06.2023 (а.с.29, 60, 81), на 27.06.2023 (а.с.30, 61, 82-83), 11.07.2023 року (а.с.32, 62) та на 14. 07.2023 року (а.с.37, 63, 84).

Судові повістки направлялись судом у відповідності до вимог п.17 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою КМУ від 05.03.2009 р. №270, та відповідно якому рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 (а.с.31) про відкладення розгляду справ про його обвинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.2 ст.130, ст. 124, ч.5 ст.126 КУпАП, розгляд яких було призначено на 27.05.2023 року та зазначив, що бажає скористатись правовою допомогою адвоката, яке судом було зареєстровано 26.06.2023 року. Слід зауважити, що апелянт помилково вказав день розгляду справи призначений на 27.05.2023 року, оскільки подана ним та зареєстрована судом заява про відкладення розгляду справи 26.06.2023 року, за день до призначеного розгляду справ на 27.06.2023 року (а.с.30).

Окрім того, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення суду 20.06.2023 року ОСОБА_1 про що свідчить його власноручний підпис (а.с.33).

В матеріалах справи наявне клопотання захисника адвоката Бежука С.М. про відкладення розгляду справи та надання його матеріалів справ для ознайомлення (а.с.34), до якого він додав договір про надання ОСОБА_1 правової допомоги від 10.07.2023 року (а.с.35-36). Подана заява сторони захисту зареєстрована судом 10.07.2023 року, на якій міститься відмітка про ознайомлення адвоката Бежука С.М. 11.07.2023 року про ознайомлення з матеріалами справи.

В матеріалах справи наявне телефонограма суду адвокату Бежуку С.М. (а.с.31, 64, 85), відповідно до якої адвоката Бежука С.М. 11.07.2023 року о 13.45 год. було повідомлено про розгляд справ щодо ОСОБА_1 призначений на 14.07.2023 року.

Окрім того, в матеріалах справи наявні довідка про доставку повідомлення суду ОСОБА_1 через додаток «Viber» за номером мобільного оператора (а.с.65-66, 86-87) про розгляд справ призначений на 27.06.2023 та 11.07.2023 року.

Так, в матеріалах справ наявне клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справ призначений на 14.07.2023 року на інший день у зв`язку із його відрядженням у м. Львів, вказавши, що він бажає бути присутнім в судовому засіданні та надати пояснення щодо обставин справ (а.с.39). При цьому останній долучив копію наказу про відрядження ОСОБА_1 на 2 робочих дні з 13.07. по 14.07.2023 року у м. Львів, підписаний наказом директора установи з місця роботи ОСОБА_1 (а.с.40).

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2023 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber». Тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважав за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Крім того, суддею в постанові суду звернуто увагу на те, що в судові засідання 04.05.2023 року, 22.05.2023 року, 08.06.2023 року, 27.06.2023 року, 11.07.2023 року та 14.07.2023 року ОСОБА_1 не з`явився. Судом наголошено, що 26.05.2023 року подав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він хоче скористатись правом на юридичну допомогу адвоката. 10.07.2023 року його представник, адвокат Бежук С.М. подав через канцелярію Коломийського міськрайонного суду письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився 11.07.2023 року. Також, 13.07.2023 року ОСОБА_1 електронною поштою надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у службовому відрядженні.

Суд, при прийнятті рішення про розгляд справ за відсутності правопорушника ОСОБА_1 зіслався на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, на рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Таким чином, суд вважав, що чергове перенесення розгляду справи призведе до порушення вищевказаного строку, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовив.

Крім того, суд вважав за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 достеменно знав про те, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду перебувають на розгляді матеріали справ про притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи його процесуальну поведінку протягом розгляду справи, наявність адвоката, який представляє інтереси ОСОБА_1 , суд вважає, що ОСОБА_1 чи адвокат Бежук С.М. мали об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді, однак, цим правом не скористалися, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи його представника.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що судові повістки направлялись ОСОБА_1 за адресою, яку останній сам вказав при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №191814 та серії ААД №191813 та серії ААД №191048 від 17.04.2023 року. Подано до суду клопотання про відкладення розгляду справ та надання можливості скористатись правовою допомогою адвоката, свідчать про його обізнаність відносно нього розгляду справ за ч.2 ст.130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП в провадженні Коломийського міськрайонного суду.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом протоколів та отримав їх копію, про що свідчать його власноручні підписи, а також надав письмові пояснення (а.с.9), які ним власноручно підписані, з приводу вчинених ним адміністративних правопорушень в яких фактично визнав свою вину у вчиненні правопорушень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Слід зауважити, що адвокат Бежук С.М. 14.07.2023 року в судове засідання для прийняття участі у розгляді справ щодо ОСОБА_1 не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не заявив клопотання про відкладення розгляду справ через неможливість прибуття в судове засідання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи вищевказані обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Так, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Зокрема, ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.( «Науменко проти України» )

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бежук С.М. посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушень, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчинених ним правопорушень та призначив покарання у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №191814 від 17.04.2023 року водій ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 » здійснив ДТП шляхом наїзду на дерево. Водія було госпіталізовано до Коломийської ЦРЛ, де водієві було запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, де ОСОБА_1 відмовився, під час спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №191813 від 17.04.2023 року (а.с.43) ОСОБА_1 17.04.2023 року об 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ст..124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №191048 від 17.04.2023 року (а.с.69) 17.04.2023 року о 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, повторно протягом року керував автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою інспектором СРПП КоломийськогоРВП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення власноручно підписані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому були роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Коломийському міськрайонному суду, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 у відповідних графах протоколів.

Зазначено , що до протоколів про адміністративне правопорушення додано матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У протоколах у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено про написання власноручних пояснень ОСОБА_1 .

У ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось та тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався. Особу водія було встановлено на підставі паспорта.

Зі змістом протоколів про адміністративне правопорушень серій ААД №191814, ААД №191813 та ААД №191048 від 17.04.2023 року ОСОБА_1 ознайомлений під власноручний підпис (а.с.1, 43, 69).

Так, відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дані, щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, за своєю правовою сутністю протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом у якому викладено формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, конкретизовано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та містяться дані про роз`яснення процесуальних прав, місце розгляду справи.

Протоколи про адміністративні правопорушення серій ААД №191814, ААД №191813 та ААД №191048 від 17.04.2023 року складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст.256 КУпАП і не містять даних про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи знаходяться письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.9), надані ним працівнику поліції в день вчинених ним адміністративних правопорушення, із описом обставин справи. Зокрема, ОСОБА_1 вказав, що 17.04.2023 року о 10.59 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, біля свого будинку відволікся на телефонний дзвінок керуючи "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 ». Піднявши голову, він побачив перед собою дерево. Уникнути зіткнення не зміг. ОСОБА_1 зазначив, що 17.04.2023 року не багато вживав алкогольні напої (пиво), оскільки почувався погано через те, що вчора вживав спиртні напої. Останній зазначив, що по суті заданих йому питань додати більше нічого. Пояснення підписані ОСОБА_1 власноручно (а.с.9).

Вищевказані письмові пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та свідчать про те, що останній фактично повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень і не зазначав про наявність певних обставин, які свідчать про його невинуватість у вчиненні правопорушень.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7-8). Так, свідок ОСОБА_2 17.04.2023 року (а.с.7) вказав на те, що приблизно о 11.05 год. 17.04.2023 року в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, 45, на дорозі стояв автомобіль швидкої допомоги, поряд з якою знаходились лікарі та його знайомий ОСОБА_1 .. На відстані 2 м. від автомобіля швидкої допомоги знаходився перевернутий автомобіль "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 ». Через кілька хвилин під`їхали працівники поліції. Зазначено, що по сутні більше нічого свідок не міг додати, оскільки самої ДТП він не бачив.

Свідок ОСОБА_3 надала письмові пояснення 17.04.2023 року (а.с.8) про те, що в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності близько 11 год. біля її будинку побачила на дорозі перевернутий автомобіль, біля якого стояв автомобіль швидкої допомоги та її сусід ОСОБА_1 знаходився поряд з медиками. На місце події прибули працівники поліції. Вказала що самої ДТП не бачила, через дощ людей окрім неї не було поряд.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки останні не допитувались в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Разом з тим, пояснення свідків не впливають на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки правильність цих висновків підтверджується сукупністю доказів, які долучені до матеріалів справи та відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом при спілкуванні із працівниками поліції та особисто повідомив працівнику поліції, що посвідчення водія залишив в машині.

Так, відеозаписи містять дані того, що при спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_1 вказав на те, що біля будинку «поцілував дерево» і не вказував на наявність певних обставин , які свідчать про його невинуватість у вчиненні правопорушень.

Відеозаписи містять дані того, що при спілкуванні із лікарем в Коломийській ЦРЛ ОСОБА_1 не бажав проходити огляд на стан ушкоджень отриманих внаслідок ДТП та не бажав госпіталізуватись на лікування до медичного закладу

Слід зауважити, що працівником поліції було попереджено ОСОБА_1 про ведення відеофіксації подій, під час яких останній намагався домовитись з працівником поліції щодо не складання відносно нього матеріалів справи, після чого був повідомлений про кримінальну відповідальність щодо його неправомірних дій.

Відеозаписом зафіксовано доставлення працівниками полії ОСОБА_1 в поліклініку для проходження огляду на визначення стану сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 мотивував тим, що не бачить в проходженні огляду змісту. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 в медичній установі чітко надав відповідь, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, після чого йому було повідомлено про правові наслідки його відмови від проходження огляду.

Поведінка ОСОБА_1 була явно направлена на уникнення проходження від огляду на стан сп`яніння і останній вів себе достатньо агресивно по відношенню до працівників поліції.

При цьому, відеозапис надає можливість встановити, що водій ОСОБА_1 дійсно мав певні ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим, поліцейський вказав водію на необхідність проходження відповідного огляду.

Відеозаписи містять дані того, що ОСОБА_1 у відповідній формі журналу медичного закладу проставив власноручно підпис за його відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Відеозаписами також зафіксовано прибуття ОСОБА_1 у відділ поліції для складання матеріалів справи, під час чого останній надав дані щодо місця роботи, номер для зв`язку, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками у відповідності до вимог закону. ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис зі змістом протоколів за ч.2 ст.130 КУпАП, ст..124, ч.5 ст.126 КУпАП, які ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень та на пропозицію працівника поліції надати пояснення щодо обставин керування ним транспортним засобом та спричинення ДТП погодився. Відеозаписами зафіксовано добровільне підписання ОСОБА_1 у відповідних графах протоколів про адміністративні правопорушення, власноручне написання ОСОБА_1 в протоколі того, що пояснення будуть надані окремо, зафіксовано вручення ОСОБА_1 копії протоколів про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, ст..124, ч.5 ст.126 КУпАП

Таким чином, відеозаписом чітко зафіксовано, що на пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або за допомогою проведення інших методів у медичному закладі, ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я категорично відмовився. Працівником поліції ОСОБА_1 були роз`яснені правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчинених правопорушень саме ОСОБА_1 , що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення апелянта до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та спричинив ДТП з матеріальним пошкодженням автомобіля.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та перебував на передньому пасажирському місці, а за кермом автомобіля був його неповнолітній син, який випадково завів транспортний засіб внаслідок чого відбулась ДТП.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок того, що його неповнолітній син завів двигун транспортного засобу, який було припарковано біля будинку за місцем проживання, автомобіль рушив з місця, зіткнувся з деревом і перевернувся. Вказує, що він перебував на пасажирському місці та отримав пошкодження у вигляді розсічення брови.

Вищевказані доводи носять голослівний та суперечливий характер та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені судом.

В матеріалах справи наявний акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого правопорушник маючи ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проведення огляду за допомогою приладу Драгер 6820 та підпису в акті огляду (а.с.6)

До матеріалів справи додано довідку № 1130, виданої 17.04.2023 року відділенням невідкладної (екстреної) медичної допомоги з приймальним відділенням КНП Коломийська ЦРЛ, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від госпіталізації. (а.с.12)

До матеріалів справи долучено схему місця ДТП від 17.04.2023 року , відповідно до якої зафіксовано місце розташування автомобіля "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 » після ДТП, яка сталася 17.04.2023 року в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, 5, Коломийського району Івано-Франківської області.

Так, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки "Chery Tiggo2" отримав пошкодження переднього бампера, розбитої передньої правої фари, правого переднього крила, правого дзеркала, правих передніх дверей, капота, лівого переднього крила, передньої лівої та задньої лівої дверей, розбитого переднього лобового скла, деформованого даху.

Схема ДТП підписана свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначенням їх даних щодо місця проживання.

Відповідно до довідки бази даних «Армор» від 18.04.2023 року щодо повідомлення на лінію «102» від ШМД з приводу вказаної ДТП, згідно з якою виїздом ГРПП та СОГ на місце події встановлено, що водій ОСОБА_1 , рухаючись в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », здійснив з`їзд у кювет та допустив зіткнення деревом, від чого автомобіль перекинувся, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Коломийська ЦРЛ» для надання медичної допомоги.

Окрім того, до матеріалів справи долучено довідку Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, в якій вказано, що 26.06.2022 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 12.09.2022 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (справа № 346/2479/22) притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також відносно ОСОБА_1 19.10.2022 року складено постанову серії БАД №702405 про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн., яку направлено для виконання у Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області;

Так, відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. з метою його відсторонення від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний порядок проведення огляду на стан сп`яніння спрямований на відсторонення водія транспортного засобу, який перебуває у стані сп`яніння від керування транспортним засобом .

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаного закону присутність двох свідків є обов`язковою тільки при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і не є обов`язковою у разі відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки судом не встановлено таких порушень.

Крім того, відповідно до ч. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що огляд на стан сп`яніння у медичному закладі має більше правове значення ніж огляд проведений поліцейським, оскільки проводиться лікарем, який має відповідну професійну спеціалізацію та проводить огляд із застосуванням сукупності різних методів, які дозволяють йому отримати достатньо об`єктивний результат щодо перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюється судом на підставі сукупності доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 , незважаючи на неодноразові пропозиції працівника поліції, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не погодився.

Обставини, які зафіксовані на відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 визнавав факт керування транспортним засобом та вчинення ним ДТП, що керував транспортним засобом випивши перед тим стакан пиво, про що останній вказав у наданих ним поясненнях при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення, при цьому відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, при цьому водій ОСОБА_1 вчинив дані правопорушення будучи позбавленим права на керування транспортними засобами у відповідності до рішення суду.

Таким чином, судом першої інстанції також обґрунтовано встановлено, що 17.04.2023 року об 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », та, порушивши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Так, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки "Chery Tiggo2" отримав пошкодження переднього бампера, розбитої передньої правої фари, правого переднього крила, правого дзеркала, правих передніх дверей, капота, лівого переднього крила, передньої лівої та задньої лівої дверей, розбитого переднього лобового скла, деформованого даху.

Крім того, ОСОБА_1 , 17.04.2023 року об 11:00 год. в с. Годи-Добровідка, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківської області, повторно протягом року керував автомобілем марки "Chery Tiggo2", номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Так, диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Окрім того, ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що на даний час закінчився строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 124, ч.5 ст.126 КУпАП, який встановлений ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючий КУпАП не містить поняття давності притягнення до відповідальності, яке пов`язано із часом набуття законної сили відповідним рішенням суду, а тільки містить посилання на час накладення адміністративного стягнення.

Зокрема, строк давності притягнення до відповідальності, це передбачений законом певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання відповідним рішенням законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка від відповідальності.

Разом з тим, накладення адміністративного стягнення здійснюється судом першої інстанції і подальший розгляд провадження судом апеляційної інстанції не впливає на тривалість строку, який встановлений ст.38 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, визнав останнього винним у вчиненні вказаних правопорушень та в межах встановленого законом строку наклав на нього відповідні стягнення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме такий правовий підхід до вирішення вищевказаного питання повністю відповідає вимогам закону, принципу правової визначеності та усталеній судовій практиці.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинені адміністративні правопорушення за своїм характером є грубим суспільно небезпечним порушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створюють підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і можуть призвести до тяжких непоправних наслідків.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

Адміністративне стягнення накладено ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП та визначено виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв