Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/165/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., вирішуючи питання прийнятності апеляційної скарги адвоката Гончарука О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2022 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Гончарук О.О. в інтересах ОСОБА_1 23.03.2023 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова ухвалена 02.12.2022 без участі ОСОБА_1 та про розгляд справи він не знав. Копію постанови він отримав лише 26.12.2022. Як на підставу поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду вказав, що він, як адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,з 29.11.2022 перебував на амбулаторному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинно-санітарної допомоги» Благовіщенської міської лікарні. Також надав довідку від 16.02.2023, про те, що з 11.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у вищезазначеному медичному закладі.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 02.12.2022 (а.с.10), тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 12.12.2022.Разом з тим вказана постанова винесена за відсутності правопорушника, який копію постанови згідно рекомендованого повідомлення з врученням отримав 21.12.2022 (а.с.13), тому у разі подачі ним апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження до 31.12.2022, вказаний строк на апеляційне оскарження підлягав безумовному поновленню.

Вперше, апеляційну скаргу захисником Гончарук О.О. на вказане судове рішення подано 17.01.2023, тобто поза межами процесуального строку. Однак в апеляційній скарзі були відсутні посилання на поважність причин подання апеляційної скарги з пропущенням вказаних вище строків.

У зв`язку з чим, постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.01.2023 адвокату Гончаруку О.О. відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2023 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, 23.03.2023 адвокат Гончарук О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав вже повторно апеляційну скаргу. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарженні вказаної вище постанови суду вказував на неможливість вчасно подати апеляційну скаргу через свою хворобу протягом двох місяців, на підтвердження чого надав дві довідки з лікувальної установи про перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні.

Дослідивши надані довідки, апеляційний суд вважає їх такими, що не підтверджують наведених обставин перебування адвоката Гончарук О.О. на лікуванні протягом двох місяців, що об`єктивно унеможливлювало подання ним апеляційної скарги протягом строку наданого на апеляційне оскарження.

Зокрема, довідка від 24.11.2022 лише засвідчує факт перебування ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні, водночас періоду лікування вказана довідка не містить, а отже визначити, що саме до закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду адвокат хворів, і не мав фізичної можливості подати апеляційну скаргу, неможливо. За вказаних обставин, неможливо і встановити, що адвокат відразу по закінченню лікування подав апеляційну скаргу.

Більше того, довідка, яка видана 16.02.2023, про те, що адвокат з 11.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні взагалі не вказує на безперервність лікування адвоката Гончарук О.О. протягом двох місяців, а отже не може бути взята до уваги.

Саме посилання на довідки з лікувальних установ, без аргументованих та обґрунтованих доказів, не може вважатись поважною причиною пропуску строку для оскарження судового рішення.

Більше того, апелянтом не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для апеляційне оскарження даного судового рішення саме в період з 21.12.2022 до 31.12.2022, тобто з моменту коли самому правопорушнику вже стало відомо про винесення судом оскаржуваної постанови від 02.12.2022.

Апеляційний суд зазначає, що підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та обєктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (пункти 22-23) зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що вказані в обґрунтування клопотання доводи не підтверджуються наданими доказами щодо поважності причин пропуску процесуального строку, суд вважає, що відсутні законні підстави для його поновлення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату Гончаруку О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2022 в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.