Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/159/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Іващенка О.П., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 гривень

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.12.2022 року о 19.29 год., керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», д/н НОМЕР_1 , в порушення п.п.2.3 «в», 2.10 "а", 10.9 ПДР України, по вул. Кременчуцька, біля будинку № 7 в м. Кропивницький, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого, ОСОБА_1 залишив місце пригоди. Постановою суду від 18.01.2023 дані справи об`єднано в одне провадження. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника за ст.124, ст.122-4 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №380345 від 27.12.2022 року та серії ААД №380503 від 27.12.2022 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, довідкою, а також відеозаписами наданими на запит суду начальником відділу адміністративної практики УПП в Кіровоградській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП. Зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне. Так, протокол складався 27 грудня 2022 року, а подія відбулася 26 грудня 2022 року. Також у протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «в» ПДР України, що не відповідає зазначеним обставинам у протоколі. Оскільки п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Тобто не зрозуміло, що саме цим пунктом він порушив. Крім того, в матеріалах судової справи на схемі місця ДТП, також відсутні підтверджуючі документально дані про наїзд автомобілем ЗАЗ на припаркований автомобіль «Volkswagen Golf». У матеріалах справи, на зворотній сторінці схеми ДТП відсутні дані про видимі пошкодження на автомобілі ЗАЗ, який оглядався працівником поліції, а тому відповідно і протокол про адміністративне правопорушення не відповідає законодавчим нормам. Отже, заперечує скоєння ним ДТП. Жодних доказів (фото, відео або висновків експерта), крім сумнівних та таких, що не відповідають та протирічать, свідчень ОСОБА_2 , які викликають сумніви у їх правдивості, у працівників поліції не має. При цьому, у суді, ОСОБА_2 зазначив, що його автомобіль стояв на місці близько 3-4 днів і на автомобілі встановлена сигналізація, але коли передивлялися відеозапис, то він звертав увагу суду, що коли від`їжджав, то сигналізація не спрацювала, що можна стверджувати, що контакту його автомобіля зі стоячим автомобілем не було. Натомість з впевненістю може сказати, що не здійснював наїзд на автомобіль, що підтверджується цілісністю його автомобіля. Що стосується адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі серії ААД № 380503, що він начебто залишив місце пригоди, то додає, що 26.12.2022 він допомагав знайомим по ремонту квартири і наступного дня знову повернувся на автомобілі до знайомих і перебував у них. Якби він скоїв ДТП і поїхав, то б не повернувся наступного дня.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та висновок його захисника Іващенка О.П., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановленні всі обставини на підставі наявних матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 253 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Зі змісту п. 2.10а ПДР України слідує, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, зазначених вимог ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, зазначивши, що 26 грудня 2022 року він не скоював наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Потерпілого до ДТП він не знав, неприязних відносин з ним не мав. Звертає увагу на те, що якби він здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen Golf», то у даного б автомобіля спрацювала сигналізація. При цьому вказує, що у його автомобіля відсутні видимі пошкодження.

Водночас, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.10а, п.10.9 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП підтверджуєтьсяматеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №380345 від 27.12.2022 року та серії ААД №380503 від 27.12.2022 року, у яких зазначені обставини, встановлені судом першої інстанції (а.с.1, 37); схемою ДТП (а.п.4); поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; відеозаписом події, які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом та вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснював, що винуватцем ДТП є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Стверджував, що до цього інциденту його транспортний засіб пошкоджень не мав. Сам контакт відбувся бампером. Окрім автомобіля ОСОБА_1 , інших автомобілів на місці дорожньо-транспортної пригоди не було. Вказував, що сигналізація налаштована так, що не має світлових та звукових сигналів. Вранці 27 грудня 2022 року вигулював собаку та вирішив підійти до свого автомобіля перевірити його та виявив на ньому пошкодження.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис, досліджений апеляційним судом, на якому зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому на відео чітко видно, що автомобіль «ЗАЗ 110307» хитнувся від удару, після чого водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, що в повній мірі спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки за результатами перевірки цих доводів, не було встановлено підстав для висновку, що допущена суддею однобічність та неповнота призвела до неправильного вирішення справи щодо ОСОБА_1 .

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній інстанції, та процесуальна його поведінка не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення останнім.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що подія відбулась 26 грудня 2022 року, а протокол складений 27 грудня 2022 року, оскільки відповідно до п. 7 розділу IX«Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Як вбачається з матеріалів справи дані вимоги закону були дотримані в повному обсязі, оскільки ДТП сталася 26 грудня 2022 року, при цьому водій транспортного засобу «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 з місця події зник та лише 27 грудня 2022 року за допомогою відеозапису інспекторами поліції було встановлено водія транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 та в подальшому на нього було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, що відповідає вимогам закону про складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, після встановлення особи, що його вчинила.

Доводи апелянта про те, що він не відчув зіткнення, та не спрацювала сигналізації в автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відтак він не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 щодо механізму зіткнення, представленим суду відеозаписом з камер спостереження, а також даними схеми місця ДТП, що є додатком до протоколу, з якої слідує, що в автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 наявне не лише пошкодження лакофарбового покриття, а й вм`ятини заднього лівого крила.

Доводи апелянта щодо того, що схема дорожньо-транспортної пригоди є неналежним та недопустимим доказом суд вважає необґрунтованим, враховуючи те, що вона містить всі необхідні дані. До того ж, схема дорожньо-транспортної пригоди підписана учасниками пригоди та поліцейським, без будь - яких зауважень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у його автомобіля відсутні пошкодження, то вони підтверджуються схемою ДТП.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, не дав належну оцінку схемі наслідків ДТП та іншим доказам є безпідставними, оскільки суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП.

Таким чином, ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій ні ОСОБА_1 , ні його захисник не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як і події, так і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та залишення водієм транспортного засобу місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 26.12.2022 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. накладене відповідно до санкцій та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Разом з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки судом необґрунтовано притягнуто його до адміністративної відповідальності за порушенням ним п.2.3в ПДР України, є слушними з огляду на таке.

Так, згідно п.2.3в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Водночас, хоч і в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3в ПДР України, однак з фабули вчиненого правопорушення не вбачається, які ж вимоги з п.2.3в ПДР України було порушено останнім та які б до того ж знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку знайшли своє часткове підтвердження, тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в порядку часткового задоволення апеляційних вимог змінити постанову судді та виключити посилання суду у рішенні на п. 2.3в ПДР України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2023 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2023 року посилання на порушення ОСОБА_3 п.2.3в ПДР України.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: