Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/5268/23
Провадження № 3/523/3118/23
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"30" березня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, матеріали УПП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №361517 від 08 березня 2023 року ОСОБА_1 вмінено порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він о 22 годині 05 хвилини 08 березня 2023 року керував у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Volkswagen Transportet», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№145, по вул. Агрономічній, в м. Одесі.

При складенні 08 березня 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився. Про час і місце судового засідання був повідомлений телефонограмою. В судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 .

Аналізуючи наявну в матеріалах справи сукупність доказів, суддя дійшов наступного.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9.«а» ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п.2.5. ПДР).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, полягає у встановленні факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та наступної відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення такого стану, а відтак, визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даного правопорушення є доведення факту керування транспортним засобом у відповідному стані.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Окрім того, порядок проходження огляду на стан сп`яніння (прийняття відмови від його проходження) регламентовано ст.266 КУпроАП, відповідно до якого:

- особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння;

- огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; проведення огляду в інших закладах забороняється;

- огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського; кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я;

- огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

- направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року);

- у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року:

- огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС;

- огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС; у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння;

- підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності;

- водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я;

- огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам;

- поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду;

- проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове;

- огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

- лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ, в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпроАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУпроАП).

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом державної влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи надійшли до суду у вигляді інформаційної довідки органу МВС (про не притягнення особи до аналогічної відповідальності протягом останнього року та наявність посвідчення водія), протоколу про адміністративне правопорушення, результату тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер» (1,93‰), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (у зв`язку із виявленням таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову) та диска з відеозаписом із нагрудної камери інспектора патрульної поліції.Інші докази до справи не долучено.

Разом з тим, із змісту відеозапису вбачаються лише обставини, які розпочинаються з моменту підходу інспектора поліції до транспортного засобу, оскільки на відеозаписі зображено лише проведення патрулювання робітниками поліції та не зафіксований саме момент зупинки та керування транспортного засобу (положення нагрудної камери інспектора, яка спрямована догори, не дозволяє надати належну оцінку зазначеним у протоколі обставинам), з`ясування подальших обставин та складання чинного протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, на відеокамеру не зафіксовано факту керування саме ОСОБА_1 цим транспортним засобом, а останній жодним чином не пояснює, чи керував він цим автомобілем у відповідному стані.

Таким чином у розпорядженні суду відсутній об`єктивний, належний та допустимий доказ щодо попереднього можливого керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором було повідомлено ОСОБА_1 про затримання останнього для проведення якихось процесуальних дій, проти наступні, фактично вчинені щодо ОСОБА_1 дії під відеозапис не зафіксовано.

Суддя констатує, що така обставина порушує вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (Наказ МВС України від 18 грудня 2018 року №1026), який передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Суддя також констатує, що інспектором поліції, всупереч положень ч.1 ст.261, ст.268 КУпроАП, з незрозумілих причин не було складено протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 , не роз`яснено право користуватися безоплатною вторинною правовою допомогою з моменту затримання, чим істотно порушено право останнього на захист.

Окрім того, всупереч положень ст.266 КУпроАП інспектором поліції не додано до матеріалів справи жодного доказу про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, з наступним наданням автомобіля уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування цим транспортним засобом.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов