ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5298/22 Номер провадження 33/814/777/23Головуючий у 1-й інстанції Гусач о.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 03 вересня 2022 року о 19:56 год. в м. Кременчуці по просп. Лесі Українки, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та постановити нову, якою провадження закрити.

Зокрема вказує про безпідставність зупинки транспортного засобу, нероз`яснена чіткої процедури проходження огляду в медичному закладі в разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки, неможливість скористатися правовою допомогою адвоката, заміну свідка.

Також вказує на розбіжності викладені в протоколі, де зазначено, що вона відмовилася від проходження огляду, хоча вона не відмовлялася і пройшла огляд.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в повній мірі не дотримався.

Визнаючи останню винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався як на належні та допустимі докази - протокол серії ААБ №016878 складений 03.09.2022, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського, відеозапис.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З наявних в матеріалах справи записів бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з отриманою інформацією щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Після згоди водія на проходження огляду та продуття алкотестеру Драгер, результат проходження виявився позитивним - 0,36% проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодилася.

Тобто, на вимогу працівників поліції водій пройшла на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння, проходження якого відбувалось на спеціальному технічному приладі Драгер із зафіксованим результатом продуття.

В подальшому, під час подальшого спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 повідомила, що не згодна з результатом та відмовилася від подальшого огляду в медичному закладі, в зв`язку з чим поліцейськими були залучені два свідки, в присутності яких ОСОБА_1 також відмовилася від проходження огляду.

Враховуючи зазначені обставини скоєного правопорушення, працівниками поліції було встановлено порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає невірною кваліфікацію дій працівниками поліції скоєного правопорушення, на що місцевий суд не звернув належної уваги.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і при відмові водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, тобто за два різних склади адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 "а" вказаних Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, матеріалами справи доводиться, що на вимогу працівників поліції водій ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом продуття приладу «Драгер», про що мається роздруківка з алкотестеру Драгер 7510, з позитивним результатом 0,36% проміле.

Таким чином, встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції мали б скласти протокол про адміністративне правопорушення з зазначенням п. 2.9а ПДР - керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Всі подальші перемовини працівників поліції з водієм, в ході яких остання то визнавала факт сп`яніння, то його заперечувала, не мають правового значення, з огляду на встановлений факт правопорушення, відповідальність за яке на підставі п. 2.9а ПДР, встановлено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, останніми було складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що всі подальші дії ОСОБА_1 після проходження огляду та погодження з результатом продуття (20:03:10 год. та 20:03:50 год.), а потім висловлена з цього приводу незгода та сумніви, не заслуговують на увагу, оскільки водій, пройшовши огляд, який виявив факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння, має нести відповідальність згідно до п. 2.9а ПДР за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на проходження огляду на стан сп`яніння, долучення до матеріалів справи роздруківки з алкотестеру Драгер з результатом проходження 0,36% проміле, зазначення вказаного результату в акті огляду на стан сп`яніння, дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за п. 2.9а ПДР, а не за п. 2.5 ПДР, як вказано у протоколі, оскільки остання фактично пройшла огляд на стан сп`яніння, який виявив факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Норми КУпАП не передбачають дискреційних повноважень в апеляційної інстанції для перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та розгляду правопорушення, яке їй не інкримінується.

Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення повинні кваліфікуватись за п. 2.9а ПДР України, суд не може перекваліфікувати її дії і визнати її винною за порушення п. 2.5 ПДР України.

Наведене свідчить про відсутність в діях притягнутої ОСОБА_1 складу правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є правовою підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 вересня 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна