Справа № 346/2532/23
Провадження № 3/346/1442/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, сільського голову Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, в якому вказано, що він цього ж дня о 08:00 год. в с. Великий Ключів, по вул. Відродження, Коломийського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Caddy", номерний знак « НОМЕР_3 », та, порушивши вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу і скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Nissan Kubistar, номерний знак « НОМЕР_4 », який рухався на зустріч, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнав та вказав, що того дня він рухався автомобілем зі швидкістю 40 км/год, коли зустрічний транспортний засіб на великій швидкості виїхав на його смугу руху, в результаті чого і сталось зіткнення та його автомобіль отримав пошкодження переднього лівого дзеркала заднього виду. Одразу після ДТП, він зателефонував дільничному офіцеру та на лінію 102. Інший учасник ДТП покинув місце події. Оскільки його автомобіль знаходився на проїжджій частині дороги, він переїхав ним на узбіччя дороги та намагався з`ясувати місцезнаходження іншого автомобіля. Також вказав, що адміністративні протоколи складені щодо нього та водія автомобіля марки Nissan Kubistar.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Судом встановлено, що за фактом ДТП, що мала місце 08.05.2023 року о 08:00 год. в с.Великий Ключів, по вул. Відродження, Коломийського району Івано-Франківської області, працівниками поліції складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно обох водіїв причетних до ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5-6).

З наявних у справі матеріалів, а саме, схеми місця ДТП вбачається, що ця ДТП сталася 08.05.2023 року о 08:00 год. в с. Великий Ключів, по вул. Відродження, при денному освітленні, за відсутності дорожніх знаків, світлофорного об`єкта, горизонтальної розмітки та недоліків у утриманні вулично-шляхової мережі, стан проїзної частини - мокрий.

Однак, досліджуючи схему місця ДТП, встановлено, що у ній не відображено ряд важливих обставин події, а саме: не зображено автомобіль марки Nissan Kubistar , не вказано точне місце та спосіб зіткнення транспортних засобів, не зазначено у якому напрямку вони рухались, а також швидкості їх руху та відстані гальмівного шляху, якщо такий був. Тобто, схема ДТП, яка відображає лише місце розташування одного транспортного засобу після ДТП, яким є узбіччя дороги, не узгоджується з матеріалами справи.

Крім вищевказаного протоколу, схеми місця ДТП та письмових пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , інших доказів, зокрема, відеозапису, фотознімків (фототаблиць) вказаної події, пояснень свідків, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено. У відповідній графі протоколу відсутня будь-яка інформація про свідків чи потерпілих.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Наявність протоколу, без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується факт порушення ОСОБА_1 п.13.3 Правил дорожнього руху України, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.