Справа№464/3357/23
пр.№ 3/464/1446/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , 1966 р.н., головного бухгалтера ТОВ «Мегафрукт», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою підприємства, порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ТОВ «Мегафрукт», за період з 01.11.2022 до 30.11.2022 порушила вимоги законодавства про порядок ведення податкового обліку, а саме: завищила від`ємне значення наступного звітного періоду в сумі 48 414,00 грн., не склала та не зареєструвала в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ 48 413,89 грн., чим порушила п. 185.1 ст. 185, п. п. «ш» п. 186.3 ст. 186, п. 190.2 ст. 190, п. 208.2 ст. 208, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, на її розгляд не з`явилася, не повідомила суд про поважність причин своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази, що є у справі, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та підтверджуються такими доказами:

-даними протоколу №78/Ж12/13-01-07-03 про адміністративне правопорушення від 17.02.2023, в якому ОСОБА_1 в порядку надання письмових пояснень вказала, що порушення допущено у зв`язку із великим документообігом;

-актом від 16.02.2023 №3057/13-01-07-03/40077854 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегафрукт» (40077854) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість;

-витягом з акту від 16.02.2023 №3057/13-01-07-03/40077854.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій притягуються до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, полягає, серед іншого, у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Отже, аналізуючи здобуті докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ТОВ «Мегафрукт», за період з 01.11.2022 до 30.11.2022 завищила від`ємне значення наступного звітного періоду в сумі 48 414,00 грн., не склала та не зареєструвала в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ 48 413,89 грн., таким чином порушила вимоги законодавства про порядок ведення податкового обліку, отже в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП доведеною.

Одночасно, статтею 247 КУпАП врегульовано питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Згідно положень вказаної статті встановлюються обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за наявності наступних умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня виявлення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

З огляду на ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що встановлення юридичного факту є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та інших доказів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що події, інкриміновані ОСОБА_1 мали місце в листопаді 2022 року, тоді як виявлені 16.02.2023, що підтверджується актом №3057/13-01-07-03/40077854. Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли на розгляд суду 23.05.2023, тобто після закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд зазначає, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, що є безумовною підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ст. ст. 247, 284 КУпАП суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.