Номер провадження: 33/813/904/23
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Сінько А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

01 червня 2023 року, не погоджуючись із вказаною вище постановою, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_2 зазначає, що судом помилково зазначено у тексті оскаржуваної постанови, стосовно того, що під час розгляду судом цієї справи він визнавав свою вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення; причин для зупинки автомобіля яким він керував у працівників поліції не було, оскільки ПДР не порушував, також з огляду на незалучення працівниками поліції під час складання відносно нього протоколу свідків, вважає матеріали справи не містять доказів його перебування у стані сп`яніння.

Також апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що вперше на оскаржувану постанову він подав апеляційну скаргу 28 березня 2023 року, яка у зв`язку із пропуском апелянтом строку на апеляційне оскарження та не поданням суду клопотання про його поновлення повернута постановою апеляційного суду від 26 квітня 2023 року.

Разом з тим, копія оскаржуваної постанови отримана скаржником 23 березня 2023 року.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання апелянта та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять доказів про обізнаність апелянта щодо результату розгляду цієї справи судом першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови ним отримано 23 березня 2023 року після чого подано апеляційну скаргу яку повернуто апеляційним судом з вказаних вище підстав.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за ознаками: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2022 року серії ААД № 360718, з якого убачається, що 10 жовтня 2022 року о 12:10 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Matiz», номерний знак « НОМЕР_1 », по вул. Краснова, 2а к.2, в м. Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 10 жовтня 2022 року, згідно відмітки у відповідній графі якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 474521, 470942 наданих співробітниками поліції, зі змісту яких вбачається, що водію ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення та тягне за собою відповідальність, передбачену, санкцією даної статті.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо посилання апелянта на те, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не залучались свідки, що унеможливлює встановлення наявності у нього ознак сп`яніння, апеляційний суд звертає увагу на зміст ч.2 ст.266 КУпАП, якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведений порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розід Х п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Тому апеляційний суд вважає, що відеозапис, залучений інспекторами поліції є достатньо інформативним та приймає його як безумовний доказ у справі.

За таких обставин слід вважати безпідставними посилання ОСОБА_1 на необхідність залучення до фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку свідків.

Також апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 яким притягнуто до адміністративної відповідальності не за фактом наявності у нього під час керування транспортним засобом ознак наркотичного сп`яніння. Так, підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу та притягнення його до відповідальності стало не керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а відмова водія, у порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння, що відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП є окремим складом адміністративного правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння підтверджується зібраними по справі доказами та в процесі судового розгляду даний факт нічим не спростовано.

Зауваження апелянта про те, що він не визнавав свої вини спростовуються змістом оскаржуваної постанови, а також його заявою, у якій ОСОБА_1 просив у випадку визнання його винним призначити йому громадські роботи, що і було відображено у описовій частині постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та доведеності наявними у справі доказами вини ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КупАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Позиція ОСОБА_1 , що викладена в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності, обґрунтованості, а викладених у ній висновків - матеріалам справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

Отже підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Посилання ОСОБА_1 в якості доводів апеляційної скарги про те, що зупинку автомобіля яким він керував працівниками поліції здійснено безпричинно, отже на його думку незаконно є безпідставними, оскільки це не стосується предмету доведення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливає на законність прийнятого судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Ураховуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко