печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Черкаської області, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ; його представник - адвокат Попель Д.М.; представник потерпілої - адвокат Фєтісов Є.П.

в с т а н о в и в:

З протоколу вбачається, що 06.07.2023 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував фізичною розправою, хапав за руки, чим завдав шкоду психічному і фізичному здоров`ю.

Вказаними діями порушив п.п. 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 проти обставин викладених у протоколі заперечував, свою вину не визнав, зазначив, що колишня дружина зводить на нього наклеп, оскільки саме вона ініціювала та штучно створила сварку. Психологічне та фізичне насильство щодо ОСОБА_2 не вчиняв, а навпаки з метою уникнення конфлікту пішов до своєї кімнати, де й перебував до приїзду працівників поліції.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Попель Д.М. зазначив про те, що ОСОБА_1 жодних протиправних дій, психологічного або фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_2 не вчиняв, матеріалами справи зворотнє не підтверджено, а відтак просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Фєтісов Є.П., обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення вважав обґрунтованими та доведеними, а відтак просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, тому суд на підставі ст. 268 КУпАП визнав можливим розглянути справу за її відсутності.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що його батьки розлучені і тривалий час мешкають в одній квартирі, іноді сваряться, проте жодного разу ніякого фізичного насильства не було. Батько за характером спокійний, а мати більш емоційна, завжди провокує конфлікти. 06.07.2023 він не був свідком сварки, оскільки перебував у ванній кімнаті, коли вийшов, мати йому повідомила, що зараз приїде поліція, бо батько крутив їй перед обличчям «непристойний жест» та кинув сумку з продуктами. Про фізичні погрози мати нічого не казала, руки матері пошкоджені не були. Свідком оформлення працівниками поліції протоколу не був.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, вислухавши показання свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 06.07.2023 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував фізичною розправою, хапав за руки, чим завдав шкоду психічному і фізичному здоров`ю. Вказаними діями порушив п.п. 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

06.07.2023 інспектором поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 118521 строком на 3 доби із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

06.07.2023 працівниками поліції прийнято заяву від ОСОБА_1 , про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, яку зареєстровано за № 15812.

Згідно довідки начальника СПДН ВП Печерського УП ГУ НП у м. Києві Томенко Ю. про проведення перевірки за зверненням ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дані події не внесено до ЄРДР. Звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження та показання свідка судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 напружені стосунки після розлучення та іноді виникають побутові сварки. При цьому, можливі нецензурні висловлювання та образи в межах конфлікту, який склався 06.07.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

За такого, матеріали справи не містять належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 . Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 266047 від 06.07.2023 складений на підставі пояснень останньої, а свідок ОСОБА_3 не був безпосереднім свідком подій. Інших свідків події в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено та не зазначено, докази наявності будь-яких тілесних ушкоджень, про які зазначає потерпіла, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

На підставі вище викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 173-2, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА