Справа №295/7402/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючго в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , учасник бойових дій, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 02.06.2023 о 22 год. 50 хв. в м. Житомирі, вул. Грушевського, 15 ОСОБА_1 керував т/з Nissan д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкоголного сп`яніння проводився у встановленому порядку за допомогою алкотестера "Драгер", Результат 0,25 %.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 02.06.2023 керував т/з. Без будь-яких причин був зупинений поліцією, на його питання причину зупинки, поліцейський повідомив, що він керує т/з під час повітряної тривоги. Поліцейський висловив підозру, що він можливо перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд, на що одразу погодився, результат 0.25 %, з яким не погодився і попросив доставити його до лікарні для здачі біоматеріалу, на що останні проігнорували та склали протокол. Після складення протоколу, його доставили до лікарні, де лікарі надали висновок про те, що він теверезий.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

Об`єктивна сторона частини першої статті 130 КпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (пункт 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (пункт 2.5. Правил дорожнього руху України).

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейськиі не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису та наданих доказів, водія ОСОБА_1 зупинено безпричинно, оскільки останній не порушував ПДР, а зв`язку з цим поліцейські не мали права вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами спеціальних технічних засобів, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, а саме відеозапису з нагрудної камери поліцейського, в порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП, водія, який був не згоден з результатами тесту, не доставлено до медичного закладу.

Крім того, із зазначеного відеозапису слідує, що під час повітряної тривоги поліцейський не забезпечив супроводження осіб до безпечного місця, не зупинив проведення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, який мав продовжити лише після закінчення повітряної тривоги.

Незважаючи на заперечення водія з результатами тесту, було складено протокол про адміністративне правопорушення та в послідуючому, у супроводженні поліцейських водія було доставлено до медичного закладу, де проведено огляд на стан сп`яніння та надано висновок № 413 від 02.06.2023 - тверезий.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя усправах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Суд приходить до висновку, що працівник поліції з метою штучного збільшення показників складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, не дотрималися вимог ст. 266 КупАП та під час повітряної тривоги не зупинили проведення такої дії, наразивши людей на небезпеку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко