Справа№464/3011/23
пр.№ 3/464/1340/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у м. Львів, ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка замінює батьків, ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умови виховання неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий 14.04.2023 року близько 16.00 год вдарив в лобове скло машини, яка була припаркована за адресою АДРЕСА_2 , що призвело до пошкоджень, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, на її розгляд не з`явилася, не повідомила суд про поважність причин своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно була сповіщена про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази, що є у справі, суд встановив наступне.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП батьки або особи, які їх замінюють підлягають адміністративній відповідальності, серед іншого, за ухилення, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Частиною 1 ст. 1 СК України передбачено, що зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначаються Сімейним кодексом України.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 243 СК України визначено, що над дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка, піклування. При цьому, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

У зв`язку із цим, в силу ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 23 Конституції України зазначено, що кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Таким чином, суд встановив, що на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 949469 від 04.05.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення від 14.04.2023, а саме ознаки вчиненого ОСОБА_1 ухилення від виконання обов`язку щодо виховання неповнолітньої дитини;

-світлокопію повідомлення внесеного до ЄО № 6128 від 29.04.2023 вбачається, що 29.04.2023 на службу 102 надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що двоє неповнолітніх осіб ламаю автомобіль у м. Львів вул. Вернадського, 26

-світлокопію листа № 815 від 30.04.2023 згідно котрого вбачається, що за результатами перевірки заяви внесеної до ЄО № 6130 від 29.04.2023 не встановлено ознак кримінального правопорушення;

-світлокопію повідомлення внесеного до ЄО № 6130 від 29.04.2023 вбачається, що 29.04.2023 на службу 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про факт пошкодження його автомобіля малолітніми дітьми, що проживають у АДРЕСА_3 ;

-копію протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_4 просить вжити заходів до невідомих неповнолітніх осіб, котрі 29.04.2023 перебуваючи по вул. Вернадського, 28 пошкодили його автомобіль спричинивши збитки на суму 15 000 грн.;

-копію пояснення ОСОБА_5 від 29.04.2023 з котрого встановлено, що 29.04.2023 невідомі неповнолітні особи пошкодили його транспортний засіб, розміщений у АДРЕСА_2 ;

-світлокопію повідомлення внесеного до ЄО № 6128 від 29.04.2023, що містить відомості про те, що 29.04.2023 на службу 102 надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що двоє неповнолітніх осіб ламаю автомобіль у м. Львів вул. Вернадського, 26;

-копію пояснення ОСОБА_1 у котрих остання вказує що її внук з друзями 14.04.2023 перебували у автомобілі, припаркованому по АДРЕСА_2 , і в той час здійснив удар по лобовому склі, котре мало пошкодження.

-світлокопію паспорта серії НОМЕР_2 , якою встановлено особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення;

-світлокопію Розпорядження № 476 від 18.06.2013 «Про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 », з котрого вбачається, що рішенням Сихівського районного суду від 13.08.2013 батьків ОСОБА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 позбавленою батьківських прав, та над дитиною встановлено опіку, а опікуном призначено ОСОБА_1 ;

-копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.12.2011 з котрого вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копію пояснення ОСОБА_7 котра вказала, що 14.04.2023 її син ОСОБА_8 був разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_9 поблизу автомобіля, розташованого в м. Львів, вул. Вернадського, 28, і того дня близько 16 год., ОСОБА_2 котрий разом із ОСОБА_9 знаходилися в автомобілі, розбив переднє скло рукою;

-рапорт про обставини вирішення заяви №6130 від 29.04.2023.

Таким чином, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є неповнолітньою особою, позбавлений батьківського піклування, щодо котрого встановлено опіку та опікуном призначено ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи, встановити, що протиправні дії 29.04.2023 щодо автомобіля ВАЗ, н.з. НОМЕР_4 , розташованого в м. Львів, вул. Вернадського, 28 та належного ОСОБА_10 , вчинялися ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не представляється можливим, оскільки жодних доказів з даного приводу не надано. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не допитані, не підтвердили, що ОСОБА_2 був одним із двох невідомих осіб, що здійснювали пошкодження дзеркал заднього виду.

Разом з тим, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , суд прийшов до переконання, що неповнолітній ОСОБА_2 може бути причетним до вчинення дій щодо пошкодження частин автомобіля ВАЗ, н.з. НОМЕР_4 , розташованого в м. Львів, вул. Вернадського, 28 та належного ОСОБА_10 , шляхом удару по склу.

З цього слідує, що саме 14.04.2023, як це підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проявив неповагу щодо непорушності права власності ОСОБА_13 на його майно та, перебуваючи в салоні автомобіля, здійснив удар рукою в лобове скло спричинивши пошкодження, тим Самим ОСОБА_1 , будучи опікуном неповнолітнього, тобто особою, що замінює батьків, ухилилась від виконання закріплених в ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків, зокрема щодо виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Отже, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилась від виконання обов`язку щодо виховання свого неповнолітнього онука, позбавленого батьківського піклування, опікуном котрому являється.

Разом з тим, суд, під час з`ясування обставин справи, не здобув жодних даних, котрі б свідчили що ОСОБА_1 усвідомила протиправність діяння, оскільки ні з її письмових пояснень, ні з матеріалів справи не вбачається, що така зробила належні висновки щодо поведінки онука, а саме чи усвідомлює свою відповідальність за неналежне виховання свого неповнолітнього підопічного, чи вживала заходів щодо запобігання подібних протиправних дій дитини, щоб не допустити подібних випадків в майбутньому.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу.

До обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить те, що остання вперше притягується до адміністративної відповідальності та має на утриманні неповнолітню дитину, котра позбавлена батьківського піклування.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б відповідало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, у вигляді попередження.

Окрім цього, згідно з ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав визначених ст.5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору судом не встановлено.

На підставі ч. 1 ст. 184КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1,283,284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.