Провадження № 3/369/5023/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Перемежка А. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974642, вбачається, що 25 червня 2023 року близько 09:45 год., ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу Свято-Михайлівського храму, за адресою: вул. Володимирська, 37/1 в с. Білогородка Бучанського району Київської області, поводив себе зухвало, чіплявся до громадян та на зауваження правників поліції припинити правопорушення ніяк не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та вказав, що 25 червня 2023 року о 07:30 год. він приїхав до Свято-Михайлівського храму, який розташований за адресою: вул. Володимирська, 37/1 в с. Білогородка Бучанського району Київської області, на недільне богослужіння. Приїхавши, він побачив, що там багато невідомих йому людей та поліції, при спробі піднятись на сходи до храму йому перешкоджали це зробити невідомі особи. Потім його стягнули із сходів і невідомий йому чоловік, у червоній футболці, наніс йому три удари в голову, що зафіксовано на відео. Після цього він звернувся до поліції зафіксувати це, але йому заявили, щоб їхав у відділок і написав заяву. Після дискусії з поліцією його заарештували.

У свою чергу захисник Перемежко А. О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке судом було задоволено в повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що вони з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є прихожанами та ходять разом на богослужіння до Свято-Михайлівського храму, та того дня вони, як завжди, прийшли на богослужіння, однак там чомусь було багато поліції і невідомих людей їм, які хотіли забрати храм. Близько 09:00 год. почалась штовханина на сходах, потім вибіг чоловік у червоній футболці і наніс ОСОБА_1 удари в голову. При цьому, ОСОБА_3 вказала, що лайливих слів зі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не було, опору працівникам поліції він не чинив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказала, що вони з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є прихожанами та ходять разом на богослужіння до Свято-Михайлівського храму, 25 червня 2023 року вони прибули до храму і там було дуже багато незнайомих їм людей, потім приїхала поліція, ТрО та спецрозділ в червоних беретах. Потім приїхав священик ОСОБА_5 та почав бійку, за ним бігли усі люди, він вибіг та почав бити ногами, застосовував силу до ОСОБА_1 . Після цього, він з силою кинув ОСОБА_1 у бік дерева. Коли ОСОБА_1 звільнився від цього чоловіка, то підійшов до поліцейських і розмовляв з ними. Хвилин через 30 його затримали і одягли кайданки. Усю цю ситуацію вона фіксувала на відеокамеру. Вказала, що будь-якого опору працівникам поліції ОСОБА_1 не чинив.

У свою чергу захисник Перемежко А. О. в інтересах ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі, щодо його довірителя на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та просив суд долучити до матеріалів справи відеозапис, який знімала безпосередньо свідок ОСОБА_2 .

Вислухавши доводи захисника Перемежка А. О., пояснення ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, рапорт майора поліції, копія протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974641 від 25 червня 2023 року, АЗ № 171641 від 25 червня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , відеозапис та клопотання, долучені захисником Перемежком А. О., суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також, беручи до уваги статті 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність однієї з обов`язкових ознак у вигляді законодавчо обґрунтованої вимоги чи розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Разом з тим, з суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974642 від 25 червня 2023 року не вбачається в чому саме полягала законна вимога чи законне розпорядження працівника поліції, яку не виконав ОСОБА_1 .

Більше того, з протоколу не видно в чому саме - в якій формі виразилась відмова ОСОБА_1 від виконання законної вимоги чи законного розпорядження працівника поліції, що давало б підстави вважати такі дії ОСОБА_1 злісною непокорою.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/10464/23, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974642 від 25 червня 2023 року та рапорту майора поліції, відсутні будь-які докази, які б давали суду можливість перевірити обставини вказані безпосередньо в самому протоколі, а саме відсутні пояснення свідків події та відео з бодікамери працівника поліції.

Враховуючи вищенаведене, дії ОСОБА_1 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюються диспозицією ст. 185 КУпАП, що ставлять у вину останньому, що дає підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

За таких обставин, вислухавши доводи захисника Перемежка А. О., пояснення ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, рапорт майора поліції, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 973659 від 25 червня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_4 , відеозапис та клопотання, долучені захисником Перемежком А. О., суд дійшов висновку, що клопотання захисника Перемежка А. О. підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо його довірителя ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 185, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 974642 від 25 червня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак