ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/588/22 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження № 33/807/244/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пузіна Д.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 14.04.2022 р. о 10 год. 15 хв., ОСОБА_1 , по автодорозі Н-08 с. Новоолександрівка, вул. Центральна, 1, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується медичним оглядом на стан наркотичного сп`ягніння, який проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується Висновком медичного закладу № 1204 від 14.04.2022 року, чим порушив 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Пузін Д.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, що виключає винуватість за ст. 130 КУпАП.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні.

Суд вказує, що неодноразово надсилалися судові повістки та через засоби телефонного зв`язку повідомлялося учасникам провадження про дату і час судового розгляду.

До судового засідання апеляційного суду, призначеного на 16 лютого 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пузін Д.М. не з`явились, адвокат подав заяву, в якій просив відкласти вказане судове засідання через перебування ОСОБА_1 на лікарняному, вказав, що підтверджуючи поважність причини докази надасть у наступному судовому засіданні.

17.03.2023 року в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися також.

Клопотань про відкладення судового засідання, призначеного у вказаний день не надали. Не надано апеляційному суду і документів, які підтверджують поважність неявки в попереднє судове засідання, яке було призначене на 16 лютого 2023 року.

Суд також приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища у зв`язку з чим участь особи, яка притягається до відповідальності не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без учасників провадження.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №266129 (а.с.3) ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 14.04.2022 р. о 10 год. 15 хв., по автодорозі Н-08 с.Новоолександрівка, вул. Центральна, 1, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується медичним оглядом на стан наркотичного сп`яніння який проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується Висновком медичного закладу № 1204 від 14.04.2022 року, чим порушив 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), яким встановлено, що водій під час події мав виражені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сухість ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає обстановці. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я. Результат позитивний; медичним висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 14.04.2022 (а.с.6), яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (марихуана); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7), якими він пояснив, що здійснював рух на транспортному засобі до рідних. Заперечує вживання марихуани, оскільки до інкримінованої події перебував в приміщенні, де курили марихуану; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.11), який містить відеозаписи інкримінованої події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Зокрема, доводи про те, що ОСОБА_1 під час події не здійснював керування автомобілем.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт заперечує, що ОСОБА_1 під час події здійснював керування транспортним засобом.

З урахуванням письмових доказів та відеозапису події, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, в тому числі і письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який повідомив, що він їхав автомобілі до рідних.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 під час події здійснював керування автомобілем, а тому є суб`єктом за ст.130 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відстутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пузіна Д.М., залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/588/22