Дата документу Справа № 331/3718/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3718/22 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/139/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Усенка А.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 07 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, іпн НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 15 вересня 2022 року, о 13 годині 47 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу будинку № 5 по вул. Першотравневій в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу охорони здоров`я № 6518 від 15.09.2022 року, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Усенко А.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою в якій зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з грубим порушенням права на захист, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_1 безпідставно був зупинений працівниками поліції, про що свідчить факт відсутності складання жодного протоколу та постанови щодо порушення правил дорожнього руху або правил експлуатації транспортного засобу на останнього.

Також вказує, що суд першої інстанції в основу свого рішення поклав описову частину протоколу про адміністративне правопорушення, однак необґрунтовано не дослідив підстав для зупинки ОСОБА_1 . Так, матеріали справи та відеозапис не містять підстав для зупинки транспортного засобу ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Звертає увагу суду, що працівниками поліції перед проходженням тесту на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не було роз`яснення його прав, а були роз`ясненні тільки після виходу із медичного закладу.

Крім того зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , був складений виключно на підставі експрес-тесту, який надав лише попередній результат, що відповідно до загальних Інструкцій вимагало обов`язкового повторного лабораторного дослідження.

Наголошує, що сам експрес-тест до матеріалів справи не долучений, а тому взагалі неможливо встановити цілісність упаковки тесту, в яких умовах він зберігався та термін його придатності для використання, а із відеозапису не зрозуміло чи дійсно тест був позитивний.

Зазначає, що виходячи із порушень встановлених стороною захисту при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також при здійсненні розгляду справи судом, докази надані до суду не можуть бути визнані належними та допустимими, а тому просить постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2022 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

У судовому засіданні апеляційного суду, яке відбулось 21 березня 2023 року, ОСОБА_1 клопотав про відкладення судового засідання у зв`язку із розірванням угоди із захисником.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_1 та адвоката Усенка А.В., угоду про надання правової допомоги розірвано 15 березня 2023 року, суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 було достатньо часу задля укладення угоди із іншим захисником та відмовив у задоволенні клопотання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Незалежно від невизнання ОСОБА_1 в суді першої інстанції своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051700 та встановлених судом підтверджується:

- направленням на огляд водія від 15 вересня 2022 р.;

- даними Висновку № 6518 від 15.09.2022 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння «Метамфетамін»;

- відеозаписом події щодо дійсності проходження ОСОБА_1 медичного огляду у медичному закладі.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Працівниками поліції, з огляду на наявність обґрунтованих підозр щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та доставку його до медичного закладу, вказані вимоги закону дотримані.

Відповідаючи на доводи сторони захисту, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції апеляційний суд виходить із наступного.

Так, огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського УПП в Запорізькій області капрала Сляднєва Д.В., не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Висновок від 15.09.2022 р. за № 6518 складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У вказаному висновку від 15.09.2022 р. за № 6518 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння «Метамфетамін» (а.с. 3).

Крім того, апеляційним судом за клопотанням сторони захисту були витребувані документи, зокрема:

копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 6518 від 15.09.2022 р., в якому зазначено, що при огляді ОСОБА_1 були встановлені ознаки, які вказували на стан наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка напружена, збуджена; вегетативно-судинні реакції обличчя блідне, зіниці: розширені, реакція на світло:млява; рухова сфера міміка:жвава, поза Ромберга не стійкий, пальцева-носова проба: з помилками тощо, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - наркотичне сп`яніння;

копію результату імунохроматографічного дослідження № 8088, 8089, 8090 від 15.09.2022 р., з якого вбачається, що дослідження проведено тест-системою Wondfo, за наслідком дослідження встановлено позитивний результат (метамфетамін).

Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 6518 від 15.09.2022 р. про перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.

При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 6518 від 15.09.2022 року, однак останні таким правом не скористалися.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянтів щодо порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтами не надано, а судом не встановлено.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності при складенні протоколу про адміністративне правопорушення слід відхилити, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис у відповідному протоколі.

Посилання апелянта те, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушеннями не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її підпис.

Доводи автора апеляції щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

Отже, враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Усенка А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 07 листопада 2022 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник