Справа № 127/9572/23
Провадження № 33/801/549/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта полягають у тому, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була здійснена в порушення статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а тому вважає, що всі подальші дії працівників поліції є незаконними.

Звертає увагу на те, що роз`яснюючи право скористатись правовою допомогою поліцейськими не забезпечено фактичної можливості це зробити.

Крім того, апелянт зазначає, що із відеозапису не вбачається чіткої висловленої пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а потім у закладі охорони здоров`я, при цьому направлення на проходження медичного освідування в закладі охорони здоров`я йому не видавалось.

Звертає увагу на те, що за результатами проведення алкотесту за допомогою приладу «Драгер», освідування проводилось щодо іншої особи «Бистрієнко», а не щодо нього «Бистрієвського», а тому вважає ймовірним, що такий огляд проходив хтось інший.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до статей 268, 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361637 від 03.04.2023 водій ОСОБА_1 того ж дня - 03.04.2023 о 00 год 20 хв 3.04.2023 о 00:20 год. в м. Вінниця, вул. Максимовича, 43а керував транспортним засобом Ford Edge д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alcotest, результат огляду - 0,54%, велась безперервна відеофіксація на нагрудні бодікамери № 472244 та № 470766. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

Отже, нормами законодавства передбачено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» та пройшов його, матеріали справи не містять доводів, що останній був незгоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, що б мало наслідком доставлення освідуваної особи до медичного закладу для проходження огляду, а доказів протилежного апелянтом не представлено, відтак доводи апеляційної скарги щодо не вручення йому направлення на медичне освідування у закладі охорони здоров`я свого підтвердження не знайшли.

При цьому безпідставними є доводи апелянта про обов`язок поліції довести, що йому пропонували пройти огляд у лікаря за його незгоди з результатом драгера, оскільки законодавцем закріплено обов`язок поліцейського запропонувати особі два можливі варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки або в медичному закладі. Особа обирає один з запропонованих способів на власний розсуд. Не погодившись з результатами огляду, проведеного поліцейським, освідувана особа має заявити про це, після чого інспектор поліції доставляє її до найближчого медичного закладу. Як уже зазначалося, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного щодо нього огляду та висловив бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

При цьому, з огляду на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, з наявного у матеріалах справи відеозапису слідує, що проходження останнім огляду здійснювалось відповідно до вимог закону, а тому доводи апеляційних скарг до уваги не беруться.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений та підписаний уповноваженою на те особою - поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області Мазуренком В.О.

У відповідній графі протоколу міститься запис про відмову водія ОСОБА_1 від його підписання та від дачі пояснень.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, апелянтом не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, долучені до матеріалів справи відеозаписи з бодікамери поліцейського відображають події, які відбулися 03.04.2023 року, за їх інформацією слідує, що працівниками поліції було дотримано вимог закону. Водночас, у випадку, якщо ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції, він був вправі оскаржити такі дії у відповідні органи. Проте ОСОБА_1 не скористався правом на таке оскарження.

Інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Досліджені судом відеозаписи, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Стосовно тверджень про те, що працівники поліції роз`яснюючи ОСОБА_1 процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України, не надали фактичної можливості скористатись правовою допомогою, тим самим позбавивши останнього права на захист, то такі на увагу не заслуговують, з огляду на наступне.

Пунктом 5 Розділу III Інструкції «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 9 Розділу III Інструкції визначено, що поліцейський, який розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Проте поліцейський взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області Мазуренко В.О. не розглядав адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , а лише склав адміністративний протокол під час чого водієві було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, що відповідає нормам статей 254, 255, 256 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 361637 від 03.04.2023 ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КпАП України, скарг, зауважень до дій посадових осіб органів поліції останній не мав.

Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав апелянту було надано при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції, якою він і скористався через захисників - адвокатів Орлика А.А. та Іванцова К.В.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано і не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, є безпідставними.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області Мазуренка В.О., причиною зупинки транспортного засобу Ford Edge д.н.з. НОМЕР_1 , стало порушення водієм ОСОБА_1 комендантської години, встановленої Наказом Начальника Вінницької обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року № 1 «Про запровадження на території області комендантської години» (зі змінами). Зазначене порушення також відображено змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 361637, складеного о 00 год 55 хв від 03.04.2023.

Більше того, обставини зупинки ОСОБА_1 взагалі не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо перебування особи, яка керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.9а ПДР України.

Апеляційний суд звертає увагу, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 0 год. 20 хв. 03.04.2023, тобто під час дії комендантської години, що передбачає заборону руху транспортних засобів без спеціальної перепустки і поважних причин, а відтак посилання на безпідставну зупинку транспортного засобу є помилковими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в роздруківці результату приладу «Драгер» прізвище особи, щодо якої проводився огляд вказано « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_4 », тобто ймовірно припустити, що такий огляд проходила інша особа, а не він, апеляційний суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, апеляційними судом в судовому засіданні було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Під час дослідження вказаного доказу ОСОБА_1 не заперечував, що саме він за обставин, дати і часу, які зафіксовані на вказаному відео та в протоколі про адміністративне правопорушення, проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином посилання на неправильне написання його прізвища у роздруківці результату приладу «Драгер» хоча і мають місце, однак не є істотними та такими, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції та жодним чином не спростовує винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 .

Отже, переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник