Провадження 3/522/8575/23
ПОСТАНОВА

22.08.2023 суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.06.2023 серії ВАВ №879137 18.06.2023 біля 16:00, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно свого рідного брата ОСОБА_2 , що виразилося у позбавленні потерпілого права користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , що може завдати шкоди здоров`ю потерпілого, бо у нього немає іншого житла, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/2 частка належить сестрі. У вищевказаній квартирі він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 . Його брат, ОСОБА_2 у зазначеній квартирі проживав разом з ними з 2003 року. Протягом останніх чотирьох років ОСОБА_2 поводить себе неадекватно, створив антисанітарні умови за місцем проживання, нехтує правилами особистої гігієни, займає ванну кімнату з туалетом, чим робить неможливим справляння особистих потреб, у зв`язку із чим він, як власник просив брата залишити квартиру та не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому та сестрі житлом. Також зазначив, що його брат протягом тривалого часу (приблизно 14 років) не працює та перебуває на повному забезпеченні їх матері. Він неодноразово просив останнього залишити квартиру та винайняти житло, оскільки брат має змогу це зробити за рахунок коштів, які отримує від матері. Проте його прохання почуті не були. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

В ході розгляду справи з дослідженням наявних у ній доказів, встановлено наступне.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суд вважає за необхідне зазначити, що об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що у них відсутні докази на підтвердження умисності діяння ОСОБА_1 , тобто наявності обов`язкової ознаки складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Дії, які інкриміновані ОСОБА_1 , не містять ознак та проявів домашнього насильства у формі економічного насильства в розумінні ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Натомість з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір цивільно правового характеру.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рапорт від 18.06.2023 №7813 складено стосовно кривдника «Альони», дружини брата заявника ОСОБА_2 , що суперечить даним зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.В. Іоніді