Справа № 597/118/23
Провадження №3/597/102/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. м. Заліщики

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Васильченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення № 597/118/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд справи доручено судді В.В.Васильченку. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №079734 від 28.12.2022 ОСОБА_1 цього дня о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки ВАЗ - 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-19, 444 км, в м. Заліщики Тернопільської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, був повідомлений про час і день розгляду справи судом належним чином. Його представник адвокат Колодовський О. В., щодо встановлених в протоколі фактів заперечив, зазначив, що його підзахисний не перебував у стані алкогольного сп`яніння коли керував автомобілем, поліція склала протокол без наявних на те правових підстав з порушенням процедури його оформлення. Просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Колодовського О. В., який просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку, що справа підлягає закриттю, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що працівники поліції порушили встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відобразилось в тому числі на складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті судам слід ураховувати, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 079734 від 28.12.2022 року ОСОБА_1 цього дня о 22 год. 30 хв. керував т/з марки ВАЗ-21074, д. н. з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-19, 444 км, в м. Заліщики Тернопільської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 підписав протокол, зазначив, що не згідний із кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки йому не було надано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння у якому інспектором поліції Слободою П. І. зазначено, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія.

До матеріалів справи також додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №6342699 серія ЕАР (дата розгляду справи: 28.12.2022 року 23.00 год.) про накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП на водія ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху.

Згідно довідки з інформаційного порталу НПУ «НАІС Посвідчення водія» ОСОБА_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

На підставі ч. 3 ст. 35 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. А згідно п. 1 ч. 1 цієї ж статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У цьому випадку взагалі відсутня будь-яка, передбачена Законом України «Про національну поліцію», підстава для зупинення транспортного засобу. З відео вбачається, що співробітники поліції не повідомили ОСОБА_1 , що він здійснив порушення ПДР та не надали жодних доказів того, що він вчиняв адміністративне правопорушення у зв`язку із чим він і був зупинений. Спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими відбувається у темну пору доби. За таких умов та за умов руху автомобіля взагалі неможливо помітити та зафіксувати таке порушення ПДР як користування водієм засобами пасивної безпеки. При цьому, з моменту зупинки вказаного автомобіля до моменту коли працівник поліції підійшов до водія пройшло близько 10-ти секунд.

Поліцейський відразу розпочинає своє спілкування із з`ясування, чи є ОСОБА_1 військовослужбовцем, перевірки військового квитка, чи є він офіцером та його військового звання, після цього іде вимога надати документи. Для того, щоб виконати дану вимогу поліцейського ОСОБА_1 змушений був відстібнути пасок безпеки, щоб дістати документи. Слід зазначити, що відеофіксація ведеться частково, фрагментами із проекцією на автомобіль, а не на особу, яка знаходиться у ньому і не видно усієї послідовності дій, які здійснював ОСОБА_1 , щоб взяти усі витребувані поліцейським документи та надати їх за вимогою поліцейського.

Після безпідставної зупинки автомобіля, інспектор не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та не поінформував водія про конкретну причину зупинки ним транспортного засобу.

На 8 хв. 38 сек. відеозапису працівник поліції спочатку повідомляє ОСОБА_1 про складання на нього протоколу за порушення п. 2.5 ПДР, і тільки після цього, на 8 хв. 47 сек. відеозапису працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 що щодо нього «також» (додатково) буде винесена постанова за те що він не був пристебнутий ременями безпеки. Тобто, вперше взагалі у цьому спілкуванні (на 8:47 хв.) пролунала фраза про користування пасками безпеки, а не відразу ж після зупинення транспортного засобу, як підстава для такого зупинення.

Після цього, на 8 хв. 53 сек. відеозапису ОСОБА_1 чітко заявляє поліцейським, що був пристебнутий паском безпеки і відстібнувся. На що той йому відповідає, що потрібно тримати руки на кермі, а не відстібатися. Часу, від моменту подання знаку про зупинку до початку зйомки (приблизно, 10 сек.) цілком достатньо, щоб здійснити таку дію, оскільки вона технічно не складна, не потребує багато часу на її виконання та не завжди її можна зафіксувати засобами відеофіксації.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2023, яке набрало законної сили, 21.03.2023 у справі № 607/790/23 позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6342699 від 28.12.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасовано. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрито.

Таким чином, наступне складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП з урахуванням практики ЄСПЛ щодо принципу доктрини «плодів отруйного дерева» є недопустимим доказом у даній справі.

Під час спілкування із ОСОБА_1 працівником поліції не вказано йому конкретно, перед проходженням огляду, які саме симптоми водія стали причиною для проведення огляду на стан сп`яніння та є обґрунтована підозра, що він перебуває у стані сп`яніння. Працівники поліції тільки запитували його, чи вживав він певні засоби.

Наданий працівниками поліції відеозапис на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом вини, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено конкретний технічний засіб, за допомогою якого здійснено дані відеозаписи. У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення (Постанова КАС ВС від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а).

Якщо постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним. (Постанова КАС ВС від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17).

Вказане свідчить про порушення вимог чинного законодавства, а саме ст. 283 КУпАП.

Відтак, відсутність вказівки на конкретний технічний засіб у протоколі тягне за собою відсутність цієї інформації і в постанові, оскільки у матеріалах справи відсутня така інформація в інших доказах, що є неприпустимим при притягненні особи до відповідальності.

Копія відео з оптичного диску за відсутності оригіналу та оригінального записувального пристрою не може бути використана як доказ. У матеріалах справи відсутній оригінал запису та записуючий пристрій, а також невідоме їх місцезнаходження та особа, яка нібито здійснювала запис, а тому наданий відеозапис не може бути використаний як належний доказ, тобто як такий, що здатний своїм змістом встановлювати факти та обставини, що мають значення для справи про адміністративне правопорушення. У даній адміністративній справі це факт здійснення керування певною особою транспортним засобом та вчинення нею адміністративного правопорушення (Постанова ККС ВС від 31.10.2020 року у справі № 404/700/17 (провадження № 51-4451км19).

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) або ж лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Перед проведенням огляду поліцейський має поінформувати водія, який підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд проводиться поліцейськими, які мають спеціальні звання за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та які повинні мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з подальшою фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Із матеріалів справи не випливає, що у поліцейських взагалі був у наявності із собою спеціальний технічний засіб, дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, який мав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. На відео відсутнє роз`яснення водію порядку застосування спеціального технічного засобу.

Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог закону, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3. Розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Оскільки ОСОБА_1 мобілізований до військкомату колишнього Заліщицького району, вручав повістки у Заліщицькій лікарні, то у нього були побоювання, що результати аналізів його у вказаному закладі будуть об`єктивними у зв`язку із наявністю конфлікту інтересів із персоналом. Також відсутні відомості щодо того, що Заліщицька лікарня була найближчим закладом охорони здоров`я, який має право на проведення медичних оглядів, а не, наприклад, Чортківська.

Рапорт не може бути належним та допустимим доказом у даній справі оскільки він адресований не суду, а начальнику управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП капітану поліції Шевчуку Б. Б. Із відповіді УПП в Тернопільській області ДПП випиває, що журнал реєстрації рапортів в управлінні взагалі не ведеться. На тому, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення також наголошує і Верховний Суд (Постанова КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Також не відповідає вимогам інструкції із складання та оформлення адмінматеріалів формулювання, вжите у протоколі, серед додатків, - «та інші». Це позбавляє можливості ідентифікувати певні додатки до протоколу як докази та, відповідно, не відповідає критерію належності, по-перше та допустимості.

Як вбачається з відповіді начальника Департаменту патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 , інспектор ОСОБА_3 взагалі 28.12.2022 на нічну зміну взагалі не отримував газоаналізатор, згідно копії журналу обліку видачі, повернення технічних засобів, засобів зв`язку та приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається газоаналізатор драгер ARLM-0285 цієї доби видавався поліцейському ОСОБА_4 о 19:18 год. З огляду на цей факт суд критично ставиться до того, що поліцейським, як це зазначено у протоколі, пропонувалося пройти ОСОБА_1 тест саме на газоаналізаторі «Alcotest 7510 OIML №ARLM-0285», і взагалі чи був такий прилад у поліцейського на час складання протоколу.

Приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення працівники поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, зібрання і оформлення доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні Маліж проти Франції від 23 вересня 1998року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі Лавентес проти Латвії та від 08 лютого 2011 року по справі Берктай проти Туреччини» наголосив, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Віталій ВАСИЛЬЧЕНКО