Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/964/23
Провадження № 3/332/734/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Сінєльнік Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 447968 від 28.01.2023 року, 28.01.2023 року о 13-00 год. на вул.Посадочна, поблизу буд. 19, гр. ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами , чим порушив вимоги п.11 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, своїх заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця проживання, тому справа розглядається при відсутності особи, у порядку ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи вина особа у його скоєні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази на свій внутрішній розсуд, котрий ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 156 КУпАП визнається торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно фабули протоколу ВАВ № 447968 від 28.01.2023 року ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами, однак не зазначено вид, найменування товару та його кількість.

Крім того , в матеріалах справи відсутні дані щодо отриманих ним грошей від продажу тютюнових виробів. Відповідно до санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП ці гроші повинні бути конфісковані у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Матеріали справи містять рапорт ДОП СП ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Владислава Осинського від 28.01.2023 року про надання дозволу на поміщення до камери зберігання речових доказів цигарок , які були вилучені у гр.. ОСОБА_1 , однак протокол огляду та вилучення предметів торгівлі та грошових коштів , у матеріалах справи відсутній .

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» здійснення фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, діяльності, що містить ознаки підприємницької та яка підлягає ліцензуванню, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, за умови, що отриманий доход не становить великого розміру, є адміністративним правопорушенням, передбаченим відповідно ст. 164 чи статтями 160, 160-2, 164-3, 177-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення або Декретом Кабінету Міністрів України "Про податок на промисел".

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП. є не тільки порушення правил торгівлі, а й мета такої діяльності отримання прибутку, що становить суть господарської діяльності та систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі та систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), а також що він отримував з цього прибуток.

«Фотодокази», які додані до протоколу не містять дати та часу, відеозапис даного правопорушення матеріали справи не містять. З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 не вбачається , що 28.01.23 року він придбав пачку сигарет саме у ОСОБА_1 .

Доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, уповноваженою особою, яка склала протокол, суду не надано.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП .

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст. 156 , п.1 ч.1 ст. 247, ч.2. ст. 268, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту винесення цієї постанови.

Суддя Р.В. Сінєльнік