Справа №463/6822/23
Провадження №3/461/2331/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мироненко Л.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Львова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді в.о. директора Львівського обласного вузла спеціального зв`язку,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як керівник ЛОВСЗ (в.о. директора товариства з 10.04.2023), в порушення вимог статей 5, 21, 28, 37 Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон) та пунктів 3, 41, 42, 116, 749 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою KM України від 18.12,2013 № 939 (далі - Порядок), взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, не забезпечила охорону державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності та не здійснювала постійного контролю за забезпеченням охорони державної таємниці в установі.

Вказане призвело до порушень вимог законодавства, зокрема під час перевірки було виявлено десять загроз (передумов) до витоку секретної інформації, за кожним фактом яких ініційовано службові розслідування.

Зокрема, під час перевірки стану охорони державної таємниці в ЛОВСЗ виявлено та задокументовано (акт від 07.07.2023 № 62/26/4593дек) порушення (в тому числі триваючі) статей 15, 21, 27, 28, 37 Закону та пунктів 3, 5, 39, 41, 42, 49, 68, 70, 80, 116, 153, 154, 155, 171, 211, 216, 240, 248, 307, 353, 434, 435, 748, 762 Порядку.

ОСОБА_1 наказом ЛОВСЗ від 16.11.2009 №15-дск на підставі вмотивованого висновку Управління СБ України у Львівській області про відсутність обставин, які перешкоджають наданню допуску до державної таємниці від 09.11.2009 № 2920 надано допуск до державної таємниці за формою 3 (три).

Також, під час перевірки встановлено, що згідно положень статті 21 Закону та пункту 39 Порядку, в період з 10.04.2023 заходи щодо забезпечення режиму секретності в ЛОВСЗ мали здійснюватися особисто ОСОБА_1 , як особою, на яку поширювалися обов`язки та права режимно-секретного органу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення статей 28, 37, 39 Закону України "Про державну таємницю", діяння ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за станом охорони державної таємниці.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, вину визнала.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , своїми діями порушила положення статей 28, 37, 39 Закону України "Про державну таємницю", тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме: не виконала вимоги пунктів 3, 41, 42, 116, 749 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою KM України від 18.12.2013 № 939.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, її особу, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Крім цього, підвищену суспільну небезпеку скоєного правопорушення.

Однак враховуючи викладені обставини вважаю, за можливе застосувати покарання в мінімальному розмірі. Саме таке покарання буде відповідати фактично скоєному і є справедливим.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко