Справа№718/555/23
Провадження№3/718/244/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О. розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП№2(м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області 27.02.2023 року надійшли матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення: серії ВАБ № 603805 від 07.02.2023 року, відповідно до змісту якого 24.01.2023 року ОСОБА_1 перебуваючи під дією адміністративного нагляду не зявився на реєстрацію до ВП№2(м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, чим порушив одне із обмежень встановлених відносно нього Кіцманським районним судом від 05.09.2022 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку СМС повідомлення. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав, суддя приходить до висновку, що йому були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 187 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 603805 від 07.02.2023 року, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.09.2023 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 , постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП. рапортом поліцейського від 25.01.2023 року.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, доведена повністю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховуються обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за місцем проживання характеризується посередньо, а адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у виді накладення штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 30, 35, 40-1, 187, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (п`ятдесят одну гривню в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 536,80 гривень судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.