ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/653/23 Справа № 178/1578/22 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргузахисника Царьової О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 22 жовтня 2022 року о 21 год. 35 хв., на д/д М-30, 916 км., Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року скасувати, провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями, а фактичні обставини викладені некоректно та не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, однак диспозиція статті встановлює склад адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння. Звертає увагу на те, що співробітниками поліції всупереч вимогам Інструкції не було складено та вручено ОСОБА_1 направлення на проходження огляду до медичного закладу, а також водій не був у встановленому законом порядку відсторонений від керування траспортним засобом.

Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамер поліцейських є недопустимим доказом, оскільки відеозйомка обставин події не є безперервною, здійснювалась не з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими, не відтворює подій перед зупинкою транспортного засобу.

ОСОБА_1 та захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи шляхом отримання СМС-повідмлення, про поважні причини неявки суд не повідомили, питання про відкладення апеляційного розгляду не порушили, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №352629 (а.с.1); рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з яким було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, на що останній відмовився (а.с.3); відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким встановлені судом обставини підтверджуються поза розумним сумнівом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи. Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Доводи захисника щодо порушення вимог закону під час проведення огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З зазначеного вбачається, що пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засоби, особами у яких виявлено ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціалізованих приладів вказаною Інструкцією не передбачено, у зв`язку з чим дії співробітників поліції відповідають вимогам закону та порядку огляду встановленому Інструкцією.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто встановлено порушення водієм вимог п.2.5 ПДР України. Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту відеозапису №422041 від 22 жовтня 2022 року вбачається, що співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонував пройти огляд в установленому законом порядку - в медичному закладі, що відповідає вимогам п. 2.5. Правил дорожнього руху, на що ОСОБА_1 повідомив, що в нього не має часу на проходження огляду, тому він відмовляється від проходження огляду.

З відеозапису видно, що поліцейськими повідомлено останньому, що у разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, на що правопорушник не заперечував та повідомив, що раніше на нього вже складались протоколи з аналогічним складом, однак провадження у справі було закрито.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №352629 щодо ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, через, що доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Доводи захисника, щодо невідповідності формулювання обвинувачення диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки диспозиція вказаної частини статті закону про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за три окремих адміністративних правопорушення, у тому числі як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, про що зазначає апелянт, так і за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, яка фактично інкримінована ОСОБА_1 , для якої встановлення і інкримінування водієві факту керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння не є обов`язковим.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що матеріалами справи поза розумним сумнівом підтверджено факт відмови ОСОБА_1 на законну вимогу співробітника поліції щодо проходження огляду, що є порушенням вимог п. 2.5. ПДР України та утворює склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення з числа передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол, будь-яких конкретних зауважень при цьому не зазначив, факт керування транспортним засобом не заперечував і лише вказав в графі пояснень «не згоден», без подальшої конкретизації. Також останній, згідно відеозапису, не виявляв бажання пройти перевірку на стан сп`яніння у медичному закладі, повідомивши про відсутність в нього часу.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо безперервності запису є необгрунтованими, оскільки вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП не покладають на співробіників поліції обов`язку долучення до матеріалів повного відеозапису несення чергування. Натомість дослідженим відеозаписом №422041 зафіксовано усі істотні фактичні обставини події від 22 жовтня 2022 року, а саме зупинку транспортного засобу, спілкування водія ОСОБА_1 з співробітниками поліції, в ході якого у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі, на що він відмовився, після чого на відеозаписі зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис № 422041 від 22 жовтня 2022 року є належним та допустимим доказом, а доводи апеляційної скарги щодо його недопустимості не грунтуються на законі і є міркуваннями загального характеру.

Інші доводи апелянта мають формальний характер, правильності оскаржуваної постанови суду не спростовують і не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку із вищенаведеним.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Царьової О.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця