ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем, рнокпп - НОМЕР_1 , за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протокоту про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289173, 29 липня 2023 року о 03 год 00 хв в м. Рівне, по вул. Соборна, 380, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контроювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустила наїзд на металеву огорожу. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями порушила вимоги п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протокоту про адміністративне правопорушення серії ААД №382339, 29 липня 2023 року о 03 год 00 хв. в м. Рівне, по вул. Соборна, 380, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила її місце, чим порушила вимоги п. 2.10 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Окрім того, згідно протокоту про адміністративне правопорушення серії ААД №413085, 29 липня 2023 року о 03 год 00 хв в м. Рівне, по вул. Соборна, 380, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 та вжила після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 29.07.2023 о 03 год 00 хв по вул. Соборна, 380, алкоголь, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимогим п. 2.10є, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об`єднати адміністративні матеріали №569/15167/23, №569/15218/23 та №569/15221/23 в одне провадження та розглядати одночасно, присвоївши №569/15167/23.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вказаних правопорушеннях не визнала та пояснила суду, що дійсно 29 липня 2023 року близько 03 год 00 хв вона керувала своїм авто Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Соборна, 380 в м. Рівне. ЇЇ підрізав автомобіль, марки якого вона на змогла розгледіти через погану видимість та її засліплення фарами іншого автомобіля. Щоб уникнути зіткнення вона прийняла крайнє праве положення не врахувавши дистанції до огорожі, в`їхала в неї. Черед деякий час до неї під"їхали працівники поліції, запитали чи все добре, вона відповіла, що добре та допомоги не потребує. Не знаючи що робити, перехвилювалася, переконавшись, що автомобіль іншим учасникам дорожнього руху не заважає, залишила авто та пішла додому, де зателефонувала до дочки, щоб та забрала її автомобіль додому. Так як була пізня пора, донька не відразу відповіла на дзвінок. Вона наливши собі 50 грамів коньяку розбавила його ОСОБА_2 -колою випила для заспокоєння. Після чого до неї зателефонували працівники поліції та на їх вимогу вона відразу прибула на місце ДТП. На місці події вона не заперечувала факту зіткнення її авто із парканом, однак умислу на залишення місця події у неї не було. Покинула місце так, як була пізня пора та мала намір забрати автомобіль зранку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексута інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Згідко із ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зіст. 245 КУпАПсуддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що викладені у вищевказаних протоколах обставини про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в них та фактичних їх обставинах.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою складовою ознакою цього правопорушення та умовою кваліфікації дій учасника дорожнього руху за ст.124 КУпАП є наявність завдання ним шкоди будь-якому майну.

Оцінюючи наявні докази при розгляді справи у їх сукупності, зокрема, пояснення ОСОБА_1 , викладені обставини у протоколі серії ДПР18 №289173 від 29.07.2023, схему місця ДТП, яка сталася 29.07.2023 року о 03 год 00 хв по вул. Соборна, 380 в м. Рівне, суд дійшов висновку про те, що зібраними у справі доказами не доведено нанесення ДТП будь-якої шкоди 29.07.2023 року о 03 год 00 хв по вул. Соборна, 380 в м. Рівне, як транспортному засобу Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , так і майну інших осіб потерпілого Рівненського ШЕУ АД м. Рівне. В матеріалах справи відсутні належні підтвердження майнової шкоди та механічних ушкоджень транспортного заходу, за результатами цих подій.

При цьому, у відповідності до проаналізованого відеозапису №470947, видимих механічних пошкоджень транспортному засобу Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 , не виявлено та ОСОБА_1 не заявлено. Потерпілою стороною Рівненським ШЕУ АД м. Рівне не надано жодних відповідних розрахунків понесеної майнової шкоди, матеріли справи (протокол, схема ДТП, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, тощо) не містять конкретизації та детального зазначення пошкодження металевої огорожі, фактично носять загальні посилання.

З урахуванням викладеного, наявних у справі доказів, виходячи з засад, закріплених у ст. 7 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення вимог п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289173.

Зібрані у справі докази в їх сукупності об`єктивно не є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В свою чергу, відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, склад зазначеного адміністративного правопорушення, утворюється виключно за наявності факту ДТП (ст.124 КУпАП). Разом з цим, оскільки судом встановлена відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є відсутнім в діях останньої і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Одночасно, у відповідності до протоколу серії ААД №413085 складеного 29.07.2023 о 07 год. 00 хв., 29 липня 2023 року о 03 год 00 хв. в м. Рівне, по вул. Соборна, 380, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_2 та вжила після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 29.07.2023 о 03 год 00 хв по вул. Соборна, 380, алкоголь, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимогим п. 2.10є, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено 29.07.2023 о 07 год 00 хв по факту подій які відбулися 29.07.2023 о 03 год 00 хв, тобто, з порушеннями норм ст. 266 КУпАП, зі спливом чотирьох годин з часу настання вказаних у протоколах подій.

З урахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення ААД №413085 від 29.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП, не може підтверджувати вчинення останньою правопорушення, оскільки факт його складення, в порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку, згідно яких огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП складений працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, не може бути допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні не здобуті .

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п.182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд у своєму рішенні від 21 січня 2020 року (справа № 754/17019/17 провадження № 51-2568км19) вказав, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч.4 130 КУпАП належними та допустимими доказами не доведена, а обставини, зазначені у протоколах, "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ч .2 ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідально сті за ст. ст. 124, 122-4, ч.4 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 33, 38, 124, 122-4, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя підпис

Постанова _________________________набрала законної сили.

«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду»

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.

Копію засвідчено: _______________________