Справа №443/525/23
Провадження №3/443/255/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30 березня 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2023 року о 22:00 год, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру в присутності неповнолітнього сина, а саме ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та щиро розкаявся у вчиненому, повідомивши, що на даний час з потерпілою помирилися

Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи дала покази про те, що 27.03.2023 року біля 22.00 год., її чоловік ОСОБА_1 вчинив з нею домашній конфлікт під час якого обзивав її нецензурними словами, виганяв з будинку, у зв`язку із чим вона викликала працівників поліції. На даний час вона з чоловіком помирилась.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 780486 від 28.03.2023 року; рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 28.03.2023 року про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення; заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 28.03.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.03.2023 року; письмовими та наданими під час розгляду справи поясненнями ОСОБА_1 ..

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставиною, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, а також те, що останній під час розгляду справи повідомив, що на даний час отримує дохід тимчасовими заробітками.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка