Номер провадження: 33/813/259/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Мокана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 гривні.

У задоволенні клопотання про призначення судової психіатричної експертизи, витребування доказів вказаною постановою залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на недоведеність обставин, порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року, провадження по справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини скаржника та відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року, яке обґрунтоване тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2023 року його апеляційну скаргу було повернуто. З вказаною постановою, яка була оприлюднена 19.01.2023, він ознайомився в реєстрі судових рішень 24.01.2023. До того ж він є психічнохворою людиною та у період з 30.11.2022 по 13.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я та не мав можливості підписувати будь які документи, в тому числі і витяг з договору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно довідки (епікриз з історії хвороби 4619) від 26.10.2022 року йому встановлено наступний діагноз: гострий поліморфний розлад із симптомами шизофренії. Стан нестійкої медикаментозної субкомпенсації. 14.09.2022 року у нього був приступ та він не міг усвідомлювати реальний зміст власних дій, що відбувалися. Скаржник вважає, що за таких підстав при вирішенні даної справи необхідно з`ясувати чи був він осудний на момент вчинення правопорушення та чи спроможний був з урахуванням емоційного стану, індивідуально психологічних та психічних властивостей усвідомлювати реальний зміст власних дій, які відбувалися 14.09.2022 року, та кваліфіковані працівниками правоохоронних органів як порушення вимог п. 2.5 ПДД, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки.

Також скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у клопотанні про призначення судової психіатричної експертизи та витребуванні доказів, тому просив в апеляційній скарзі призначити вказану експертизу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2023 року визначено склад колегії суддів головуючого суддю Стахову Н.В.

З 09 січня 2023 року по 19 березня 2023 року суддя доповідач Стахова Н.В. перебувала на лікарняному (довідка № 66 д від 20 березня 2023 року).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у письмовому клопотанні просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Враховуючи те, що постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2023 апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута, матеріали справи не містять доказів отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, в Єдиному Державному реєстрі судових рішень вказана постанова була оприлюднена 19.01.2023, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення з метою дотримання принципу доступу до правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098229 від 14.09.2022 року складений відносно ОСОБА_1 за те, що 14.09.2022 року о 09 годині 00 хвилин в м. Одеса, вул. Лиманна, 139 а, водій ОСОБА_1 керував т/з Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, виражене тремтіння рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху». Подія зафіксована на портативний відео реєстратор 474940, 470625.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП України.

При цьому зазначив, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеоматеріалами.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судової психіатричної експертизи, суд виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до лікаря психіатра вже після 14.09.2022, а саме 26.10.2022. Окрім того, з наданого відеозапису відсутні будь- які докази того, що ОСОБА_1 надавав неадекватні відповіді, а також є докази того, що 14.09.2022 він керував автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2, п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Інструкціі).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №098229 від 14.09.2022, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 14.09.2022 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, легковий автомобіль марки Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 . під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 , а також складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд ураховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 не заперечував проти складання протоколу та графі пояснень зазначив, що не має часу пояснювати.

Отже, саме таку поведінку суд і оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у призначенні судової психіатричної експертизи, враховуючи, що обставини, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 098229 відбулися 14.09.2022 року, проте до лікаря психіатра Шишко В.С. звернувся тільки 12.10.2022, майже через місяць після складення протоколу.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова