ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/852/23

Провадження № 3/568/501/23

15 червня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Дубенського РВП Головного управління Національної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченіст.268 КУпАПтаст.63 Конституції України роз`яснені),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що проживає з дружиною 30 років. Дружина образилася на нього, оскільки він звернувся до неї грубими словами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення та дослідивши докази у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством - є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 133367 від 15.06.2023 р., 12.06.2023 р. близько 10:00 год. ОСОБА_1 за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в адресу своєї дружини ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, в протоколі не зазначено, чи призвели нецензурні висловлювання правопорушника у його дружини побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, чи спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, не зазначено, в чому саме полягла шкода заподіяна нецензурними висловлюваннями, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В письмових поясненнях від 12.06.2023 р., долучених до протоколу, потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 12.06.2023 р. о 10:00 год. її чоловік - ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та на зауваження не реагував.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в протоколі об`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013, суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це, становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки, особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) .

Схожа позиція також міститься в Рішенні ЄСПЛ "Лучанінова проти України від 09.06.2011, в Рішенні ЄСПЛ "Карелін проти Росії" від 20.09.2016

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатностіх доказів, а головне про відсутність конкретного "обвинувачення" в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2023 р., що має визначальний характер і фактично порушує положення ст. 6 Конвенції .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом не встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно нього на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман