Справа № 339/78/23 208
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Сметанюк В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого директором ТОВ "Світ шкіри", раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
До Болехівського міського суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнав, подавши письмове клопотання про закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що з висновками акту перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 13.02.2023 року не згідний, в зв`язку з чим на їх адресу направлено письмове заперечення, копію якого надано суду. На даний час відповіді на заперечення на адресу ТОВ «Світ шкіри» не надходило. Також ТОВ «Світ шкіри» не отримувало жодних податкових повідомлень-рішень, прийнятих ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі акту перевірки, відсутня будь-яка інформація щодо визначених сум грошових зобов`язань, відтак, на даний час відсутні як подія так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності всі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Стаття 245 КУпАП стверджує, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 надано такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення № 389 від 24.02.2023, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення, складений за неявки ОСОБА_1 , про що складено акт (а.с. 2, 73);
- акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларування від`ємного значення з податку на додану вартість ТОВ «Світ шкіри» від 13.02.2023 № 782/09-19-07-01/32624277, який ОСОБА_1 не вручений та ним не підписаний, про що складено відповідний акт (а.с. 4-70, 71-72).
Надаючи оцінку таким доказам, суд виходить з наступного.
Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 254 КУпАП складається протокол, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з джерел доказів в справі про адміністративне правопорушення.
До інших відносяться пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інші.
Протокол є актом обвинувачення, й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
13 лютого 2023 року головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Світ шкіри», на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ "Світ шкіри".
Однак, протокол не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ним дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення, яка форма вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій. Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті. Це позбавляє особу можливості ефективно захищатися від обвинувачення, робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в її діях складу правопорушення.
Сам по собі акт позапланової виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.
Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.
В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
У разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в ньому, він має право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення до контролюючого органу, що проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (п. 86.7 ст. 86 ПК України).
В подальшому, акт перевірки та заперечення до нього розглядаються комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання таких заперечень та платнику податків надсилається відповідь (п.п. 86.7.1 п.86.7 ст. 86 ПК України).
З матеріалів справи встановлено, що 06 березня 2023 року ТзОВ «Світ шкіри» подано заперечення до ГУ ДПС у Івано-Франківській області на вищевказаний акт (а.с. 100-123).
А тому, у зв`язку із зверненням до ГУ ДПС у Івано-Франківській області із запереченням на акт перевірки, сума вважається неузгодженою, а отже і порушення, які зафіксовані в акті перевірки, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення, на теперішній час не є належними доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .
Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.
На спростування тверджень контролюючого органу, викладених в акті перевірки, про фіктивність здійснення ТОВ «Світ шкіри» господарських операцій з іншими суб`єктами господарювання, ОСОБА_1 надано копії виписок по банківських рахунках по розрахунках з фізичними особами-підприємцями.
Суд також погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо порушення його прав на захист при складанні протоколу.
Так, за змістом ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Як встановлено при розгляді справи, протокол не підписаний ОСОБА_1 , відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт складання протоколу в його присутності та направлення йому копію протоколу (не заповнені відповідні графи протоколу про пояснення особи, яка притягається до відповідальності, відмова її від підпису, інформація про факт неявки, другий примірник отримано, роз`яснення прав права і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП).
Ці обставини з врахуванням вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на захист, оскільки їй належно не пред`явлено акт адміністративного звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.
Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Згідно з п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи викладені обставини, підстави вважати безспірно доведеними факти допущених порушень з боку ОСОБА_1 відсутні.
Твердження податкового органу відображає лише позицію однієї із сторін спору, а тому робити висновок про наявність у діях посадової особи платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку за відсутності будь-яких інших доказів немає підстав.
Таким чином, дані, які б на час судового розгляду свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у справі відсутні, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Б. Сметанюк