КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 372/1590/23
Номер провадження 33/824/3481/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 08 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 08 червня 2023 року,

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 30.03.2023 року о 15 год. 40 хв. в смт. Козин Обухівського району Київської області по вул. Заповідна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 08 червня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом було суттєво порушено норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Посилаючись на положення ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, захисник вважає, що в порушення вказаних норм, судом не вирішено питання та не взяті до уваги порушення щодо неправильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неналежного та не всебічного розгляду справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення навіть не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення, а саме частину статті.

Також, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, безпідставно послався як на доказ по справі, на відеозапис патрульного поліцейського, який є додатком до протоколу, складеним з численними порушеннями, оскільки сам відеозапис є неповним та не інформативним.

До того ж, як зазначає ОСОБА_1 , його не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 130615 від 30 березня 2023 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому мається відмітка про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому також мається відмітка про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, який було досліджено в судовому засіданні та який об`єктивно відображає обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більш того, у своїх письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, які були написані ОСОБА_1 власноручно, останній не тільки підтвердив факт вживання алкогольних напоїв 29 березня 2023 року, а й факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин, незважаючи на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя Сташків Т.Г., за результатами оцінки досліджених доказів, у тому числі переглянутого в судовому засіданні відеозапису, дійшла обґрунтованого висновку не тільки про доведеність «поза розумним сумнівом» вини порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, а й про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Погоджуючись із висновками судді, яка розглядала дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка має вищу юридичну силу в порівнянні з Інструкцією від 07.11.2015 року № 1395,огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, зобов`язаний був пройти огляд на стан такого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров'я з надуманих підстав, поліцейський у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скаргиОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки вонине можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що дослівно: «у протоколі про адмін. правопорушення не вказано конкретний нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність (частина статті)…»; «очевидно, що підстав для мого огляду не було взагалі…»; «надане суду відео поліції не то, що неповне, воно взагалі неінформативне і не може бути належним доказом…»; «мене не відсторонили від керування, а просто відпустили їхати далі…», то вони не можуть служити достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі щодо останнього, з огляду на таке.

По-перше, незважаючи на те, що при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейськими дійсно були допущені окремі порушення вимог КУпАП та відомчих нормативно-правових актів, зокрема не вказана відповідна частину ст. 130 КУпАП, за якою щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також до вказаного протоколу були долучені не всі матеріали відеозапису, а лише їх незначна частина, наведені порушення, за висновком суду апеляційної інстанції, не спростовують правильності висновків, наведених в оскаржуваній постанові, оскільки вони не перешкодили і не могли перешкодити судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто не були істотними.

По-друге, наведені у скарзі ОСОБА_1 порушення, а ні самі по собі, а ні в сукупності, не виключають наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тим більше з урахуванням того, що сам ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та у своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції, не заперечував факту своєї відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і у закладі охорони здоров`я, чим фактично визнав невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, яким, як зазначалось вище, на нього покладався обов'язок, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 08 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 08 червня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Сташків Т.Г.