Номер провадження: 33/813/468/23
Головуючий у першій інстанції Кузьміна О. І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Л.П., за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Вирішено питання стосовно судового збору.

Згідно вказаної постанови, 21 вересня 2022 року о 02:50 год. ОСОБА_1 , в м.Одесі по вул. От.Головатого, 161/2, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гніздовська Г.М., яка діє від імені ОСОБА_1 просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги, висновки суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є помилковими; суд безпідставно послався на визнання ОСОБА_1 своєї вини, оскільки, як убачається з відеозапису, якій міститься в матеріалах цієї справи, останній погодився із тим, що вживав алкоголь за 6 годин до зупинки його автомобіля працівниками поліції, разом з цим факт перебування у стані алкогольного сп`яніння заперечував; чек приладу Драгер є недопустимим доказом, з огляду на розбіжності у температурі, що відображено в ньому та фактичною температурою навколишнього середовища; працівники поліції не забезпечили огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я та не роз`яснили останньому його права, чим, зокрема, позбавили його можливості скористатись правовою допомогою; пояснення свідка ОСОБА_2 , який ніс службу на блокпості на якому 21 вересня 2022 року було зупинено водія, є недопустимим доказом, оскільки їх зміст було продиктовано поліцеським; ОСОБА_1 працює водієм, а отже позбавлення його права керування транспортними засобами суперечить принципу справедливості.

Заслухавши пояснення захисниці Гніздовської Г.М., за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що вона відповідає приписам наведених вище норм, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до пп. а п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2022 серії ААД № 358078, з якого вбачається, що 21 вересня 2022 року о 02:50 год. ОСОБА_1 , в м.Одесі по вул. От.Головатого, 161/2, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.;

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських №474490, 471806 відповідно до яких ОСОБА_1 , чий автомобіль було зупинено на блокпості у м. Одесі по вул. От.Головатого, 161/2, на вимогу поліцейських пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Результатами огляду було виявлено 0,29 проміле алкоголю, водій результати огляду на стан сп`яніння на місці не заперечував;

- чеком газоаналізатору приладу Драгер ARLM №0431, тест №795, з якого вбачається, що результат становить 0,29 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- поясненнями ОСОБА_3 , яким під час несення служби на блокпості було зупинено автомобіль «Chevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 .

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що судом помилково взято до уваги визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, та фактичної незгоди останнього із результатами огляду на місці зупинки, апеляційний суд зауважує про таке.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розід Х п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , яка дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією. Тобто зафіксовані події, котрі мають істотне значення для встановлення істини у справі.

Дійсно, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис лише з однієї камери поліцейського, при цьому у вказаному вище протоколі зазначено про фіксування подій на дві, водночас, апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи та має достатньо високу інформативність, і безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Фактичні дані, що містяться на DVD-диску ( а.с.5) апелянтом не спростовані, і узгоджуються з обставинами зазначеними у протоколі від 21 вересня 2022 року, тому апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє як безпідставні посилання захисниці Гніздовської Г.М. про порушення поліцейськими процедури проведення огляду через відсутність пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, виходячи з такого.

За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 фактично заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, не погоджувався із результатами огляду, що за позицією останнього зобов`язувало поліцейських запропонувати йому проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду. Однак, такі посилання в якості доводів апеляційної скарги є необґрунтованими з огляду на таке.

Пункт 7 Роділу ІІ Інструкції №1452/735 містить вичерпний перелік випадків коли огляд на стан сп`яніння водія проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, зокрема: у випадку незгоди водія з результатами огляду на місці або у разі відмови водія транспортного засобу від такого огляду.

Так, з вказаного вище відеозапису нагрудних камер поліцейських убачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, із чим водій погодився та за результатами проведення такого огляду виявлено 0,29 проміле алкоголю. Після чого, на запитання поліційського щодо погодження з цим результатом, ОСОБА_1 відповів, що згоден.

Окрім того, ОСОБА_1 засвідчив факт своєї згоди з вказаними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, про також зазначив у Акті цього огляду і засвідчив власним підписом у відповідній графі.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що оскільки ОСОБА_1 вживав алкоголь за 6 годин до проходження огляду, і на час цього огляду в організмі останнього вже був відсутній алкоголь є суб`єктивним міркуванням і власними судженнями щодо цих обставин.

Твердження захисниці, про те, що температура повітря 21 вересня 2022 року о 03:00 становила близько + 8.09 С°, а о 6:00 близько 8.7 С°, згідно з довідкою Українського гідрометеорологічного центру, а у чеку роздруківки Драгер зазначена температура + 18 С, а тому результати обстеження не можна вважати достовірними, апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 7510, яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється цим приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції не допущено, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.

Водночас апеляційний суд зауважує, що прилад Драгер не є приладом вимірювання температури повітря, поточна робоча температура для приладу, що відображається, зокрема, на роздруківці результатів огляду, може відрізнятись від зовнішніх погодних умов та фіксує температуру приладу, а не навколишнього середовища. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +50С°.

При вимірюванні приладом Drager Alkotest 7510 може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні. В той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився при температурі близько + 9 С°, а відповідно до вказаної вище довідки, температура у роздруківці приладу Drager Alkotest 7510 вказана + 18 С°, тобто в межах температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу.

Отже огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився придатним газоаналізатором.

Оцінюючи посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приймає до уваги, що, зокрема, такі ознаки сп`яніння, визначені п.3 розділу І Інструкції № 1452/735, як запах алкоголю з порожнини рота; тримтіння пальців рук з огляду на специфіку фіксування інформації за допомогою засобів відеозйомки та освітлення місцевості під час такого фіксування, унеможливлює їх подальше адекватне відтворення чи відтворення взагалі, разом.

Разом з цим такі обставини, не можуть ставити під сумнів законність інкримінування особі адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не підлягають доказуванню під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Так, відповідно до вказаного вище протоколу ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, за такими кваліфікуючими ознаками, як керування в стані алкогольного сп`яніння, перебування у якому останнього доведено доказами, які є достатніми та не викликають у апеляційного суду сумнівів у їх достовірності.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з посиланнями апелянта на те, що пояснення свідка не можуть братися до уваги, оскільки вони відібрані не належним чином, оскільки, чинний КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення відібрані інспектором патрульної поліції, засвідчені власним підписом свідка, та відомості, що містяться в цих поясненнях не суперечать іншим доказам у справі.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що у відповідності до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським було застосоваено технічні засоби відеозапису.

Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на надмірну суворість застосованого до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування траспортними засобами, адже його трудова діяльність, яка є його єдиним джерелом заробітку, пов`язана із необхідністю керування транспортними засобами, як на підстави для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення за якою у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами є безальтернативним.

Тож, на переконання апеляційного суду, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, та фактичну наявність у ОСОБА_1 водійського посвідчення, при визначені виду та міри адміністративного стягнення судом першої інстанції додержано вимоги ст. 33 КУпАП.

Щодо зауважень апелянта на позбавлення ОСОБА_1 можливості скористись правовою допомогою, апеляційний суд звертає увагу, що права ОСОБА_1 були забезпечені як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, шляхом прийняття клопотань захисника, прийняття апеляційної скарги до розгляду, наданням реальної можливості особистої присутності та участі захисника у суді та реалізації, передбачених законом прав: надання пояснень та доказів, заявлення клопотань та їх вирішення, підтримання вимог апеляційної скарги, які були перевірені апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та доведеності наявними у справі доказами вини ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КупАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому слід визнати, що висновок районного суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Позиція ОСОБА_1 , що викладена його захисницею в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності, обґрунтованості, а викладених у ній висновків матеріалам справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Ураховуючи наведені вище обставини, вважаю, що підстави для скасування оскаржуваної постанови з мотивів наведених у скарзі відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко