Провадження №: 3/752/6149/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 07.07.2023 року о 23 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Бродівській, 79, керував транспортним засобом «Yokomoto» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода та нечітка мова. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу DRAGER Alcotest-6820, результат 2.11%, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та щиро покаявся у вчиненому.

Захисник Петрик В.В. в судовому засіданні просив передати справу №752/14792/23 для вирішення питання шодо об"єднання зі справами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП №754/9773/23, за ч. 1 ст. 130 КУпАП №754/9755/23, за ч. 5 ст. 126 КУпАП №754/10130/23, що перебувають на розгляді в Деснянському районному суді м. Києва. Подане клопотання обгрунтував тим, що ОСОБА_1 вчинив декілька правопорушень у невеликий проміжок часу,а саме з 07.07.2023 року по 08.07.2023 року, вказує, що їх розгляд є взаємопов"язаний, а тому є всі підстави для вирішення питання щодо їх об"єднання. Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та 22 грудня 2022 року зазнав ураження в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федарації, внаслідок чого отримав статус особи з інвалідністю внаслідок війни та наразі проходить курс реабілатації, зокрема курс психологічної підтримки. Захисник просив врахувати вказані пом"якшуючі обставини при призначенні ОСОБА_1 покарання. На підтвердження своєї позиції надав ряд документів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: поясненнями наданими ним в судовому засіданні щодо визнання вини, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №264985, актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest-6820», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 2,11 проміле та направленням на огляд. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

В суду відсутні будь-які підстави для передачі справи до іншого суду, оскільки нормами КУпАП не передбачена передача справи про адміністративне правопорушення, для об"єднання зі справами, які перебувають на розгляді в іншому суді, тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що норми КУпАП не передбачають звільнення особи від накладення стягнення чи не застосування адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті як обов"язкового, за наявності обставин, що пом"якшують відповідальність чи інших істотних обставин, зокрема, на які посилався захисник Петрик В.В.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю II групи.

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко