Справа № 373/1285/23
Провадження № 3/373/624/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого по АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення (протокол) серії ААД № 199222 від 01.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 01.07.2023 о 12 год. 00 хв. по вул. Соборна в м. Переяславі Київської області керував автомобілем марки «ВАЗ-2105», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим йому ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, підтвердив вказані у протоколі фактичні обставини щодо місця, часу керування та зупинки транспортного засобу, відмови від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння, вважаючи останню провокацією правопорушення у зв`язку з тим, що один із екіпажів поліції порадив йому керувати транспортним засобом та супроводжував його частиною шляху, а інший екіпаж поліції здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу. Вказав, що 01.07.2023 з 05 год. 30 хв. ловив рибу, вживав «бренді-колу» на 3-му кар`єрі поблизу магазину «Шансон» в м. Переяславі Бориспільського району Київської області. Зробив зауваження присутнім особам у зв`язку з використанням човна на водоймі, що було сприйнято негативно та спричинило виклик поліції. Після прибуття приблизно о 12 год. того ж дня працівники поліції запропонували йому проїхати додому, відстань становила приблизно 500 метрів. Він керував автомобілем автомобіля «ВАЗ-2105», номерний знак НОМЕР_1 , їдучи за автомобілем поліції, працівники якої запропонували поїхати додому, по дорозі його зупинили інші працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. Такі дії він сприймає як провокацію правопорушення, а тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні не заявлено клопотань та не представлено доказів на спростування вказаних у протоколі обставин вчинення адміністративного правопорушення, а тому справа розглядається на підставі наявних у справі матеріалів, наданих в судовому засіданні пояснень. В судовому засіданні заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 01.07.2023 приблизно з 09 год. до 12 год. відпочивала разом зі своєю дитиною поблизу водойми на місці кар`єру в м. Переяславі Бориспільського району Київської області. Познайомилась із ОСОБА_1 , який допомагав її дитині навчитись плавати. ОСОБА_1 вживав напій із жестяної банки, мав ознаки сп`яніння, зробив зауваження іншій дитині з приводу плавання на човні, що негативно вплинуло б на розведення риби. Батьки дитини вступили в суперечку із ОСОБА_1 , викликавши поліцію. В подальшому прибув екіпаж поліції приблизно о 12 год., та при від`їзді із вказаного місця вона побачила у салоні автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_1 . Вона повідомила працівникам поліції про безпідставність їхнього виклику та поїхала з місця подій, в неї не відбирались письмові пояснення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується письмовими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом серії ААД № 199222 від 01.07.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою начальника ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області про те, що ОСОБА_1 згідно даних інформаційно-пошукової системи НП України отримував посвідчення водія; відеозаписом події адміністративного правопорушення.

Суд вважає пояснення свідка ОСОБА_2 такими, що не мають відношення до події адміністративного правопорушення, не підтверджують версію подій ОСОБА_1 стосовно провокації адміністративного правопорушення, а тому суд бере їх до уваги в частині підтвердження вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , зв`язку між ним та автомобілем «ВАЗ-2105», часу та місця зупинки цього транспортного засобу.

Версія подій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не знайшла свого підтвердження в суді та спростовується наведеними вище письмовими доказами.

Кожна особа має право на ефективний та справедливий розгляд його справи, користується наданими законом процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до тлумачення частини 2 ст. 251 КУпАП суду не притаманно збирати докази обвинувачення або захисту від такого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшували чи обтяжували б відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, не виявлено.

Підстав для закриття справи, або обставин, що виключали б адміністративну відповідальність, не вбачається.

Положення ст. 22 КУпАП не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого, особу порушника, прийнявши до уваги відсутність обставин, що обтяжували б відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що до винного слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Слід зауважити, що індивідуалізація адміністративного стягнення при безальтернативній санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП не є можливою, проте в кожній справі слід перевіряти обставини, що виключають адміністративну відповідальність чи звільняють від неї; обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винуватої особи; обставини, що мають істотне значення та можуть вплинути на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

З врахуванням матеріального стану особи, на яку накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що за суворістю адміністративного стягнення прирівнюється до адміністративного арешту, з метою належного виконання рішення у справі, суд дійшов висновку про відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на один місяць.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статями 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

3. Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір, що складає 536 грн 80 коп.

4. Відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на один місяць з моменту набрання постанови законної сили.

5. Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

6. Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

7. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ