Справа № 727/148/23
Провадження № 3/727/201/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, безробітного,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності із протоколом серії ААД № 386716 ОСОБА_1 01.01.2023 року, о 15 годині 17 хвилин, в м.Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 103в, керував транспортним засобом «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 із наступними ознаками наркотичного сп*яніння: зіницями очей, які не реагують на світло, неприродною блідістю, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп*яніння у встановленому законом порядку він відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 01.01.2023 року, о 15 годині 17 хвилин він дійсно керував транспортним засобом «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 . Під час руху по вул. Героїв Майдану його зупинили працівники поліції, які повідомили, що у його автомобілі несправні зовнішні світлові прилади, після чого запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто лікаря-нарколога, від якого він відмовився, оскільки в його автомобілі перебувала собака, яку він не міг залишити.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Гончарук В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки винуватість останнього у передбаченому законом порядку не встановлена і не доведена.

В обґрунтування таких вимог адвокат вказав, що зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено працівниками поліції без законних на те підстав, працівники поліції, які зупинили ОСОБА_1 , не представились йому та не пред`явили службове посвідчення. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження обстеження на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці зупинки, але працівники поліції наполягали на тому, щоб такий огляд був проведений виключно в медичному закладі і виключно шляхом здачі біологічної речовини, від чого він відмовився, оскільки не міг залишити свою собаку на тривалий час в автомобілі. Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є порушенням з боку працівників поліції у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп*яніння.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведеною, виходячи з наступного.

Частина перша статті 130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння особи, яка керує транспортним засобом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції (звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя чи неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В ході судового розгляду встановлено, що протокол серії ААД № 386716 від 01.01.2023 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, його копію отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. У протоколі викладена суть правопорушення, яка точно відповідає ознакам складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,за яким він складений.

З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, власноручно його підписав. Будь яких заперечень, незгоди, зауважень чи клопотань він не заявив.

Факт керування 01.01.2023 року транспортним засобом в судовому засіданні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її адвокатом не заперечувався та ними визнаний.

Твердження захисту про неправомірність зупинення суд оцінює критично з огляду на наступне.

У відповідності із постановою серії ЕАР №6355344 від 01.01.2023 року зупинка автомобілю під керуванням ОСОБА_1 була здійснена за порушення п.31.4.3. в. ПДР, відповідальність за яке передбачено ст.121 ч.1 КУпАП.

Даних про оскарження/скасування цього рішення суду не надано. Як пояснив ОСОБА_1 штраф, накладений відповідно до цієї постанови, ним сплачено.

Таким чином, законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджено належними доказами.

Доводи правопорушника та його захисника щодо упередженого ставлення працівників поліції також судом до уваги не приймаються, оскільки з переглянутих відеозаписів вбачається, що працівники поліції жодним чином не вчиняли будь-якого тиску на ОСОБА_1 , роз`яснивши останньому причини вимоги проведення огляду на стан сп`яніння, наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, підстави притягнення до адміністративної відповідальності, права, передбачені законом, наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити і те, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, як і не містять результатів такого оскарження.

Доводи про сумнівність законності дій працівників поліції у зв`язку з не відстороненням ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливають на доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переглянутому судом відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано виявлення поліцейськими у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відмова останнього пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Таким чином, аргументи захисту щодо відсутності у працівників поліції підстав для направлення водія в медичний заклад для огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння також є необґрунтованими .

Твердження про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки, а поїхати для його проходження у ЧОНД відмовився, оскільки не міг залишити собаку в машині є також неспроможними, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП не містить винятків, зокрема щодо можливості водія відмовитись від проходження огляду з поважних причин, тобто виконання вимог працівників поліції у даного у випадку є обов`язковим, а огляд на стан наркотичного сп`яніння повинен проводитись лише у медичному закладі ( п.12 розд.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735).

До того ж, у своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

З огляду на викладене судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ст.130 ч.1 КУпАП повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 386716 від 01.01.2023 року, складеним та оформленим належним чином та уповноваженою особою, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або пребування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 року, відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції, відповідно до якого підтверджується обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки з нього вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений за порушення правил дорожнього руху, перебував за кермом автомобіля, факту керування ним транспортного засобу не заперечував, після виявлення та повідомлення йому працівниками поліції про наявність у нього ознак наркотичного сп*яніння, на пропозицію пройти огляд на встановлення такого стану відмовився, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що він повинен нести відповідальність.

Виходячи з зазначеного, та, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір, ставка якого, відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач штрафу: Чернівецьке ГУК/Чернівцеька область/21021300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0024001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн. (Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський рай суд м. Чернівці.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя М.Є. Бойко