Справа № 438/297/23
Провадження № 3/438/208/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 березня 2023 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , , працює на посаді керуючої магазином ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

за вчинення правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , магазину за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 20 лютого 2023 року о 12 год 08 хв вчинила порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків, а саме не проведено через ПРРО та не видано розрахунковий документ на суму покупки 101,90 грн, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» №265/95РВ від 06.07.95 (із змінами та доповненнями).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Будучи обізнаною, що стосовно неї складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого буде відбуватися у суді, ОСОБА_1 не цікавиться ходом та результатами розгляду справи щодо неї.

Відповідно до ст.268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутністю.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оглянувши надані адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст. 155-1 КУпАП настає у разі порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 вказаного Закону: суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 доведена дослідженими матеріалами адміністративної справи, які у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 005937, складеного 20 лютого 2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1; у протоколі ОСОБА_1 вказала, що порушення вона вчинила не навмисно, та в майбутньому порушення буде усунено;

копією акту фактичної перевірки від 20.02.2023 про результати проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , зокрема, магазину за адресою: АДРЕСА_2 , з питань дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 155-1 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу. Такий вид адміністративного стягнення, зважаючи на вимоги ст. 23 КУпАП, буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 245, 268, 280, 283, 284 п.1 ч.1, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т.Слиш