ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1399/22
Провадження № 3/553/72/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Глущенка В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого начальником виробництва ТОВ «Стек Груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04.06.2022 о 23 год. 10 хв. по просп. Гагаріна, 100 у м. Харків, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Qashkai», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад ARHJ 0315, тест №1361, в присутності двох свідків, за результатом якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2,06 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 04.06.2022 ходив до військкомату з метою мобілізуватися, але йому відмовили. В цей же день в нього виникла суперечка з сусідами, яким він розказав про відмову, та його побили троє осіб, була вибита щелепа. Він зателефонував директорові та поїхав до нього. Після комендантської години рухаючись по просп. Гагаріна його транспортний засіб зупинили військові на блокпосту та викликали працівників поліції. Так як ОСОБА_1 був побитий, можливо у нього були травми голови, боліла щелепа та через довге очікування поліції, він взяв у бардачку горілку та випив. До того як сісти за кермо алкоголь не вживав.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, просив закрити провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання. Просив врахувати що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, стверджує, що алкоголь вживав в салоні припаркованого автомобіля на блокпосту в процесі очікування поліцейських, з метою зменшення болю від отриманих побоїв. Долучені до протоколу пояснення свідків не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, згідно із записом відеофіксації автомобіль стоїть без руху, рапорт не може слугувати однозначним доказом. Крім того вказав на відсутність доказів законності підстав для зупинки транспортного засобу, проведення калібрування приладу 16.11.2021, зазначення у роздруківці тестування дати 02.01.2004, хоча такий тест проводився 04.06.2022, що свідчить про неполадки приладу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, з`ясувавши позицію сторони захисту, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №302932 від 04.06.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд у умовах КНП ХОР ОНД від 04.06.2022, за якими огляд водія було проведено у зв`язку із виявленням ознак сп`яніння, а саме характерного запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, хиткою ходою; висновком тестування на алкоголь Drager Alkotest 6820, прилад ARНJ 0315, тест № 1361, за яким результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 2,06 ‰, що значно перевищує допустимий показник; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких водій пройшов огляд та погодився з його результатом; рапортом поліцейського та записом відеофіксації.

Так, в ході судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 04.06.2022 рухався за кермом транспортного засобу по просп. Гагаріна у м.Харкові та після комендантської години його зупинили на блокпосту, де він пройшов огляд.

При цьому, згідно із дослідженим записом відеофіксації на місці зупинки ОСОБА_1 не заперечував того, що керував транспортним засобом після вживання алкоголю. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройшов саме 04.06.2022, його результат не заперечував, а останнє калібрування прилад пройшов 16.11.2021.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить один рік.

Та таких обставин суд відхиляє посилання сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування, підстав для зупинення транспортного засобу та несправності газоаналізатору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що на місці не заперечував факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки побоювався того, що в нього заберуть транспортний засіб, намагався «заговорити, викликати жаль», однак суд критично ставиться до наданих пояснень, розцінюючи їх як намагання уникнути відповідальності. Також ОСОБА_1 ствердив, що вжив алкоголь вже після зупинки транспортного засобу, задля зменшення болю після побиття, проте пояснити, чому після нанесення йому тілесних ушкоджень він сів за кермо та під час комендантської години прямував до директора, а не до медичного закладу пояснити не зміг.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 04.06.2022 у м.Харкові керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом пунктів 1.3, 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а досліджені у справі докази у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а отже наділений спеціальним правом та має нести додаткову відповідальність, пов`язану із позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих