ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/6890/23

Провадження № 3/947/2184/23

23.03.2023 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, за участю адвоката Дукіної Д.С., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД№358255 від 15.02.2023 року о 23:02 годині на вул.. Шклярука, 4 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 2.9(а) «Правил дорожнього руху України» в стані алкогольного сп`яніння, згідно з встановленому законному порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, результат позитивний 1,40%.

У судове засідання з`явився адвокат Дукіна Д.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала письмове заперечення з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом, але будь яких алкогольних напоїв не вживала, на вимогу працівників поліції продула трубку контролю тверезості, який видав результат 1,4%, з висновком вона не погодилась, але працівники поліції не пропонували проїхати до медичного закладу, повідомили, що для складання протоколу про адміністративне правопорушення достатньо роздруківки з приладу Drager. Однак, зазначена роздруківка приладу Drager від 15.02.2023 року не є належним доказом, оскільки даний пристрій проходив останнє градування (калібрування) 27.06.2022 року, тобто більше ніж за 6 місяців до його використання. Крім цього ОСОБА_1 самостійно проїхала до медичного закладу де пройшла освідування в встановленому законному порядку, отримала висновок КУ «ООМЦПЗ» від 16.02.2023 року о 00:15 годин з якого вбачається, що ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного переконання.

З матеріалів провадження вбачається, що 15.02.2023 року о 23 годині 02 хвилин, працівниками патрульної поліції у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000568 від 16.02.2023 року складеному о 00 годин 15 хвилин, виданого в КУ «ООМЦПНЗ» вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того з матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№358255 від 15.02.2023року в графі «свідки чи потерпілі» не зазначено жодного свідка або понятого, які б могли підтвердити факт відмови від проходження в встановленому законному порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до відео запису долученого до матеріалів адміністративної справи вбачається, що водій ОСОБА_1 виконує всі вимоги працівників поліції, продула трубку контролю тверезості, з результатами не погоджувалась, працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд в встановленому законному порядку а навпаки, саме працівники поліції наполягають на відмові водієм ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 була відсторонена від подальшого керування автомобілем Toyota державний номер НОМЕР_1 або зазначений транспортний засіб був доставлений на арешт майданчик.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130,247,268,279,280,283,284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Войтов Г. В.