Справа № 734/706/23 Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/292/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 18 лютого 2023 року о 22 год. 55 хв., по вул. Соборності, 123, в смт. Козелець, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 1,27 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги послався на порушення, допущені працівниками поліції при проведенні процедури огляду на стан сп`яніння водія, оскільки йому не пропонували проїхати на огляд в лікарню, двічі використали алкотестер з одним і тим же мундштуком. Апелянт зазначає, що відсутні відомості про технічний прилад, який був застосований для проведення його огляду на стан сп`яніння та сертифікат на нього, а також дані про його повірку. Згідно роздруківки чеку даний прилад востаннє проходив калібрування 19 квітня 2022 року, тобто у строк понад 6 місяців. Також, поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права. Крім того, відповідно до положень ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №463438 від 18.02.2023, ОСОБА_1 , 18 лютого 2023 року о 22 год. 55 хв., по вул. Соборності, 123, в смт. Козелець, Чернігівської області, керував автомобілем марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу «Драгер», результат огляду позитивний - 1,27 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (а.с.6).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Alcotest Drager 7510, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,27 проміле, з результатом останній погодився та поставив свій підпис (а.с.5).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції; під час спілкування з ним у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено. ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем і погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат огляду 1,27 проміле, та підтвердив вживання алкоголю. Із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння водій погодився та будь-яких зауважень не висловлював. Більш того, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього даний протокол, що також свідчить про спробу останнім уникнути відповідальності за скоєне (а.с.10).

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Крім того, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 стосовно його незгоди з результатами тестування, оскільки він ознайомився з результатами огляду та підписав роздруківку тестування без жодних зауважень.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як слідує з матеріалів справи, такої вимоги під час проведення огляду на стан сп`яніння, за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер» ОСОБА_1 не заявляв, а тому твердження апеляційної скарги є безпідставними.

Твердження апелянта з приводу того, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, не ґрунтуються на законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції проігнорували його вимогу, є непереконливими, оскільки вказане не підтверджено жодним доказом в справі, у тому числі і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції йому не було роз`яснено його права, є неспроможними, так як протокол про адміністративне правопорушення був особисто підписаний ним, що свідчить про ознайомленість даної особи в повному обсязі зі змістом зазначеного документу, в якому, окрім іншого, міститься графа про ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний