Справа № 277/182/23
П О С Т А Н О В А

27 березня 2023 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського райсуду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працює

за ст.173-2 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №502456 від 09.02.2023 року, зі змісту якого вбачається, що 09.02.2023 року приблизно о 17 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала.

Відповідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ж з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 09.02.2023 року приблизно о 17 год. 20 хв. адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема не зазначено про свідків події чи відеозапису з місця події. Свідчення тільки ймовірної потерпілої сторони не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є зацікавленою.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність доказів на підтвердження факту порушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №502456 від 09.02.2023 року та, відповідно, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:В. В. Заполовський