П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Київ

Справа № 364/35/23

Провадження: № 33/824/1554/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Погребняка Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Володарського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року, винесену під головуванням судді Ткаченка О.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а:

Постановою Володарського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 17 лютого 2023 року адвокат Погребняк В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції, в якій просив скасувати постанову Володарського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що наявним в матеріалах справи відеозаписом зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_1 всередині автомобіля, проте факту керування ним автомобілем зафіксовано не було. Самі лише пояснення працівника поліції не можуть бути належним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції на ОСОБА_1 чинився тиск, у зв`язку з чим останній був змушений підписати протоколи. Також вказував на не безперервність відеозапису з місця події.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Погребняк В. О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, районний суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 175727, відеозаписі нагрудної камери поліцейського, роздруківці з приладу Drager«Alcotest 6810».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 14.01.2023 року, близько 00 години 44 хвилин, по вул. Лесі Українки в с. Зрайки, Білоцерківського району, Київської області, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу«Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких с підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місцізупинки, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Результати огляду показали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився з результатами огляду (0,74 %), підписавши відповідну роздруківку з приладу «Alcotest 6810».

Слід відмітити, що огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного технічного засобу проводився за згодою ОСОБА_1 , який у разі незгоди з його результатами мав право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, діючи на власний розсуд, таким правом не скористався. Напроти, підтвердив факт вживання алкоголю (пива).

На противагу доводам апеляційного скарги, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на письмові пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані останнім власноруч у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких, він визнав вину.

Слід відмітити й те, що на відеозаписі з місця події (10 год 29 хв) на запитання ОСОБА_1 щодо причини зупинки поліцейський повідомляє, що останнього було зупинено у зв`язку з порушенням комендантської години, при цьому, у нього не було при собі документів, ні посвідчення водія, ні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; в ході спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру. Вказані обставини ОСОБА_1 не заперечуються.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було викликано в судове засідання працівника поліції СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Пихнівського А.В., який підтвердив, що 14.01.2023 року в ході патрулювання с. Зрайки Володарського району Київської області під час комендантської години був зупинений автомобіль «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у ОСОБА_1 було виявлено відсутність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, оцінивши усі докази у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, пояснення працівника поліції, надані суду, роздруківку з алкотестеру, суд першої інстанції правильно встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, при апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 визнав той факт, що автомобіль працював, а тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про недоведеність належними доказами факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_1 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку технічного приладу з результатами огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.

Посилання скаржника на те, що під час складання протоколу на ОСОБА_1 працівниками поліції чинився тиск, а тому він, перебуваючи у знервованому стані, підписав протокол про адміністративне правопорушення, є неприйнятними та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, що мали місце 14.01.2023 року. Напроти, на наявному в матеріалах справи відеозаписі працівниками поліції неодноразово повідомлялось про здійснення безперервної відеофіксації.

Вказаний відеозапис є належним доказом вини ОСОБА_1 , який узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження останнім огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Підсумовуючи вищевикладене, доходжу висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга адвоката Погребняка В. О. в інтересах ОСОБА_1 не містить.

За таких підстав, апеляційну скаргу адвоката Погребняка В. О. в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Володарського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Погребняка Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома