Провадження № 3/127/3523/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2023 біля 08.30 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, створив моральний тиск.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що напередодні дружина була напідпитку, не ночувала вдома. Він був вдома з дитиною, почав збирати речі та заносити їх до автомобіля. Дружина, прийшовши додому, викликала поліцію, однак сварки не було. Він алкоголю не вживав і насильство до дружини не застосував.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що чоловік вирішив розлучитись і почав з нею сварку, викрикував до неї погрози, забрав усі документи та гроші. Крім того, у дитячій кімнаті встановив камеру. Вона викликала поліцію, оскільки чоловік довів дитину до істерики. Вона не може пояснити, чому він почав збирати речі. Дитина не хотіла збиратись і їхати, але чоловік наполягав на цьому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника, пояснення ОСОБА_2 , думку її представника, дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 08.04.2023 біля 08.30 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, створив моральний тиск.

Оцінюючи відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд враховує пояснення, надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та заявником. Хоча показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та заявника в частині перебігу сварки носять суперечливий характер, однак вони узгоджуються в частині наявності конфліктів, які передували сварці. Узгоджуються зазначені показання і в частині того, що заявник за спільною згодою подружжя, будучи внутрішньо переміщеною особою, не була працевлаштована. При цьому представник заявника в судовому засіданні підтвердив документально факт наявності камери спостереження у дитячій кімнаті.

Суд також враховує, що захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, 14.06.2023 повідомив про наявність наміру в подальшому заявити клопотання про долучення до матеріалів справи ряду доказів, які можуть свідчити про відсутність у діянні його підзахисного складу правопорушення. Оцінюючи зазначені доводи захисника, суд враховує, що справа надійшла до суду 03.05.2023, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, розгляд справи був відкладений на 30.05.2023 і після надання останнім пояснень у цьому засіданні суд здійснив виклик заявника. Про намір заявляти клопотання про витребування чи долучення додаткових доказів у справі 30.05.2023 захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не повідомив. Не навів захисник і аргументів, які свідчать про неможливість надання відповідних доказів у судовому засіданні, яке відбулось 14.06.2023. Саме тому суд вважає, що перешкоди для подальшого розгляду справи відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: