Справа №490/2379/22
Провадження № 33/812/115/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання, Калашник А.О.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Коренко Тетяни Володимирівни на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Дірка Івана Івановича у приміщенні цього ж суду 24 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенанта служби цивільного захисту МНС, проживає у АДРЕСА_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325193 від 09 травня 2022 року, який був разом з матеріалами направлений на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_1 09 травня 2022 року о 21:48 год. в. Миколаїв, проспект Героїв України 2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах із порожнини рота, тремтіння рук, поведінку, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «МОЦПЗ» на що водій дав згоду. Підтверджено висновком №331, складеним о 22:15 09 травня 2022 року, за результатами якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Івасикова І.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі закрити відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а саме складений на іншу особу ОСОБА_1 . Щодо цієї ж особи також були видані довідки управлінням патрульної поліції від 18 червня 2022 року щодо отримання посвідчення водія.

Крім того, у якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи окрім самого адміністративного протоколу додано Висновок №331 від 22 травня 2022 року, де не зазначено, який саме прилад для огляду було застосовано, які результати алкотестеру. Підпис у графі «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» не належить ОСОБА_1 , оскільки суттєво відрізняється від його підпису в паспорті та дописаний іншою ручкою, також заповнено і по аналогії в протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння, де вказувались би виявленні ознаки в особи, яку притягують до адміністративної відповідальності.

Відсутнє направлення на освідування в медичний заклад, хоча ОСОБА_1 був не проти пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, про що неодноразово стверджував.

Також, керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не підтверджено.

Інші докази у вигляді пояснень свідків чи відеофіксації матеріали справи не містять.

Захисник також зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на місці його пройти запропоновано не було, направлення на огляд в медичному закладі не видавалось. Працівники поліції в порушення статті 266КУпАП, пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядок) лише запропонували з ними проїхати в медичний заклад для проходження огляду.

Крім того ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння та на пропозицію інспекторів поліції погодився пройти освідування, однак про результати тесту його ніхто не повідомив та не ознайомив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про судове засіданні повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком та телефонограмою, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, за участі його захисника та з урахуванням думки останнього.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коренко Т.В., яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи та додатково витребувані апеляційним судом на виконання вимог ст. 278 КУпАП матеріали, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Так, пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі Порядок), Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Судом застосовуються нормативні акти у редакціях, які були чинними на день складання протоколу про адміністративні правопорушення серії ААБ №325193.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Порядку, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункт 2 Порядку, пункти 6, 7 Інструкції №1452).

Порядок проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я урегульовано: ч. 4 статті 266 КУпАП, пунктами 6-14 Порядку, розділом ІІІ Інструкції №1452. Метою такого огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи та передбачає використання при огляді вимірювальної техніки та лабораторних досліджень з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння (пункти 4,8 Інструкції №1452).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється та його примірник видається оглянутій особі (пункти 14,15,17,19,20 розділу ІІІ Інструкції №1452).

Перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325193 від 09 травня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 09 травня 2022 року о 21:48 год. в. Миколаїв, проспект Героїв України 2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах із порожнини рота, тремтіння рук, поведінку, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «МОЦПЗ», на що водій дав згоду. Підтверджено висновком №331, складеним о 22:15 09 травня 2022 року, за результатами якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 травня 2022 року (а.с. 41);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2022 року, згідно якого результат обстеження ОСОБА_1 , який проводився лікарем ОСОБА_2 із застосуванням технічного засобу Alcotest 6810, становить 1,11‰, та зазначено остаточний діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена (а.с. 42);

- роздруківкою результату проходження обстеження ОСОБА_1 за допомогою Alcotest 6810, відповідно до якого показники приладу становили 1,11‰ (а.с. 43);

- висновком №331 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2022року, складеного лікарем ОСОБА_2 , у якому викладений висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2).

Протокол про адміністративне правопорушення, висновок №331 та роздруківка тестування підписані ОСОБА_1 .

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Коренко Т.В. про те, що адміністративні матеріали складені на іншу особу, спростовуються матеріалами справи №490/2379/22. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №325193 від 09 травня 2022 року, направленні водія на огляд , акті медичного огляду, висновку лікаря зазначено прізвище особи, якої стосувалися ці документи, саме « ОСОБА_3 ».

Не можуть бути підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення від 09 травня 2022 року неналежним доказом посилання скаржника на відсутність відеофіксації та не залучення свідків під час складання висновку.

Вимоги частини 4 статті 266 КУпАП, Інструкції №1452 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, не передбачають обов`язкове застосування технічних засобів відеозапису поліцейськими та/або участі свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я та, відповідно, долучення відеозапису до протоколу (на відміну від огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, який проводиться поліцейськими, або в разі відмови від проходження огляду). Застосування технічних засобів відеозапису або залучення свідків вимагається під час проведення огляду водія на стан сп`яніння поліцейським (частина 2 статті 266 КУпАП).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, що було цілком дотримано у справі, яка переглядається, і відображено в акті медичного огляду та у висновку лікаря.

Отже, відсутність відеофіксації проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, пояснень свідків та їх участь у складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 09 травня 2022 року, яка законом не передбачена, правового значення не має. Посилання апелянта на відсутність відеозапису не є тією підставою, яка дає право апеляційному суду скасувати рішення суду першої інстанції, зважаючи на наявність інших належних та допустимих доказів.

При цьому апеляційний суд не може погодитись з доводами апелянта про те, що працівниками поліції при складанні матеріалів допущені такі порушення, які унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння, де вказувались би виявленні ознаки в особи, як притягається до адміністративної відповідальності, та направлення на освідування в медичний заклад, то долучення таких документів до протоколу про адміністративне правопорушення у разі огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не є обов`язковим.

На запит апеляційного суду, який був зроблений в порядку виконання вимог статті 278 КУпАП, від КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради надійшли:

копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складено поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області рядовим Антоном Петрушенком 09 травня 2022 року про направлення ОСОБА_1 до МЦЗЛ у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння запах із порожнини роту (а.с. 41, зворот);

копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №331 від 09 травня 2022 року (а.с.42);

роздруківка результатів огляду з алкотестеру «Drager» 6810 від 09 травня 2022 ОСОБА_1 , який склав 1,11 ‰ (а.с. 43).

На підставі Акту № 331 з остаточним діагнозом за результатами огляду та тесту складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Висновок).

Висновок, як і результат тестування, підписані ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 2, 43).

Безпідставними є і посилання апелянта на те, що було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Так, в апеляційній скарзі не заперечується те, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Таке підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager 6810, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показники становили 1,11‰; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2022 року, складеним лікарем ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд враховує також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ виходив з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Не відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №325193 від 09 травня 2022 року того, що перед направленням з його згоди на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу ОСОБА_1 поліцейським пропонувалось пройти огляд на місці зупинки, і він відмовився від цього огляду, не спростовує факту добровільного проходження ним огляду на стан сп`яніння у медичному закладі з дотриманням процедури та результат огляду стан алкогольного сп`яніння, а тому не є підставою для висновку про недійсність огляду на стан сп`яніння, проведеного у закладі охорони здоров`я.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з результатами тесту, відхиляються через наявність його підпису на роздруківці результатів тестування та у Висновку лікаря.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №325193 від 09 травня 2022 року та на Висновку не належить ОСОБА_1 .

Так, дії працівників поліції та лікаря медичного закладу, якими було встановлено особу ОСОБА_1 , відповідно, на підставі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 та біометричного паспорту НОМЕР_3 , та результати огляду він не оскаржував, а встановлення належності у вказаних документах, які видані компетентними особами в межах наданих їм повноважень, підпису особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не входить безпосередньо до предмету доказування у цьому провадженні з урахуванням того, що ця особа не заперечує факту складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, є суперечливими щодо одних і тих же обставин та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

Апеляційний суд також враховує наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року,/ неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Коренко Тетяни Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна