Справа № 545/1059/23
Провадження № 3/545/679/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 рокум. Полтава

суддя Полтавського районного суду Полтавської області Харабадзе К.Ш., розглянувши адміністративний матеріал стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

у с т а н о в и в:

28.03.2023 року на адресу Полтавського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, згідно якого 19.03.2023 о 14 год. 44 хв. ОСОБА_1 , в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, вул.. Київська, 2б, керував транспортним засобом Ford Mustan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права на керування таким транспортним засобом, дане правопорушення вчинене повторно протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП притягався 27.10.2022 постанова № БАВ 206532, чим порушив ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До протоколу була додана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 206532 від 27.10.2022, постанова Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020, довідка Управління патрульної поліції в Полтавській області від 20.03.2023, відеозапис на диску DWD-R.

Аналізуючи докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд зазначає на таке.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, брав участь через свого представника адвоката Біленького Д.В.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Біленький Д.В. в наданому суду клопотанні вказав, що лише після складання постанови серія БАВ № 206532 від 27.10.2022 за ч. 2 ст. 126 та ч. 3 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 дізнався про існування постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 у справі № 643/6380/20, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк три місяці. Представником ОСОБА_1 направлено апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020. На момент зупинення 19.03.2023 транспортного засобу ОСОБА_1 , постанова Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 не набрала законної сили. Зважаючи на обставини призначення до судового розгляду апеляційної скарги на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 до судового розгляду, у представників УПП в Полтавській області ДПП були відсутні законні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 19.03.2023 не відповідає вимогам, визначених ст.. 256 КУпАП оскільки у протоколів містяться виключно посилання на назву нормативно-правового акту. Однак, порушення яких саме вимог «Постанови КМУ № 340», положень ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306, допустив ОСОБА_1 не визначено працівниками УПП в Полтавській області ДПП. Також, зі змісту протоколу до останнього долучено виключно відео з б/к 47207. Однак, до матеріалів справи № 545/1059/23 долучені матеріали, які не були сформовані працівниками УПП в Полтавській області ДПП на момент складання протокол від 19.03.2023. У протоколі не визначено суть адміністративного правопорушення, оскільки станом на 19.03.2023 ОСОБА_1 не відносився до категорії осіб, що позбавлені права керування транспортним засобом.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Біленький Д.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 206532 від 27.10.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

В постанові зазначено, що 27.10.2022 о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 на а/д Київ-Харків-Довжанський 395 км. керував транспортним засобом Renault Logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою позбавленою права керування таким транспортним засобом, також транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному огляду, але своєчасно не пройшов.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 місяці.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02.08.2023 відмовлено захиснику Біленькому Д.В. в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В постанові Харківського апеляційного суду від 02.08.2023 зазначено, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 20.05.2020. Однак про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом у зворотному сповіщенні поштового повідомлення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Отже, суд вважає, що незалежно від того, чи ОСОБА_1 отримав постанову Московського районного суду м. Харкова, він знав про розгляд справи цим судом і зобов`язаний був цікавитися цим провадженням, що свідчить про умисне уникнення бути обізнаним про стан відомого йому судового провадження протягом тривалого часу. А неналежна зацікавленість в отриманні постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 є підставою для процесуальних наслідків.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частинами другою четвертою цієї статті.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що датою події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 статтею 126 КУпАП, є 19.03.2023 року, на час розгляду справи визначений частиною 2 статті 38КУпАП тримісячний термін накладення адміністративного стягнення сплив.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

У відповідності до ст.. 40-1 КУпАП, враховуючи, що судом не накладається адміністративне стягнення, судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст.38, 247 п.7, 284 п.3 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Полтавського районного суду Полтавської області.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ