Провадження № 33/4808/615/23
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Зелінського П.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Його визнано винуватим в тому, що він 15.11.2023 року о 23.20 год. Керував автомобілем «БМВ 7351» НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду. Вказує на порушення його права на захист при складанні протоколу і при судовому розгляді, оскільки на місці події він не міг викликати адвоката і справу судом розглянуто без його участі.Повідомлень про судові засідання не отримував. Копію постанови отримав лише 21.07.2023 року. Вказує, що він правопорушення не вчиняв. На відеозапису його немає. Просить поновити пропущений апеляційний строк через те, що суд розглянув справу за його відсутності, в справі відсутні докази повідомлення його про розгляд адміністративної справи за його місцем проживання, оскаржувану постанову він отримав лише 21.07.2023 року, потратив час на пошуки адвоката, перебував на роботі за кордоном, а тому вважає, що строк з вказаних обставин підлягає поновленню.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку для забезпечення доступу до правосуддя в умовах воєнного стану слід задовольнити. Відсутність апелянта в судовому засіданні, про які він не був повідомлений, запізніле отримання ним копії постанови суду, перебування на постійній роботі, в тому числі за кордоном, про що подано документи, пошуки адвоката для правової допомоги, що в сукупності дають підстави визнати причини пропуску ним апеляційного строку поважними. Тому слід поновити пропущений апелянтом строк, що забезпечує йому право на справедливий суд і захист своїх конституційних прав.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення.

Постанова суду підлягає безумовному скасуванню через свою необгрунтованість й не вмотивованість. При наведенні доказів вини ОСОБА_1 суд перелічив ряд документів, але при цьому він не розкрив їх доказового змісту, не вказав, що вони підтверджують чи спростовують. Таким чином суд залив сумніви у доведеності вини ОСОБА_1 , що є підставою для скасування постанови.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення. Він заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно забезпечено право на реальну допомогу адвоката, якою він міг скористатися, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, копія якого йому не вручена, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Як з`ясовано, суд у постанові повторив помилкову дату цієї події, яка зазначена в протоколі, вказавши що вона відбулась 15.11.2022 року замість 14.11.2022 року. Ця помилка при встановленні фактичних обставин події є додатковою підставою для скасування постанови суду, оскільки виправленню в апеляційній інстанції не підлягає.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта та його захисника про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність його винитому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Апеляційний суд не відносить розгляд справи без участі водія ОСОБА_1 до істотного процесуального порушення, оскільки суд викликав його до суду за адресою, яка вказана в протоколі. Крім того, він повинен був самостійно цікавитись долею свої справи в суді.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений у справі апеляційний строк.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький