Справа № 346/2738/23
Провадження № 3/346/1525/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №786243 24.04.2023 року близько 14:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою та погрожував ОСОБА_2 .

За даним фактом, дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_2 і між ними періодично на побутовому підґрунті виникають конфліктні ситуації. Один із таких випадків мав місце 24.04.2023р., причиною якого стало те, що сусід закрив спільний заїзд на подвір`я. Виникла між ними суперечка, проходила на підвищених тонах, однак ОСОБА_1 вказує, що нецензурних слів він не використовував і громадський порядок не порушував. Просив провадження в даній справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до матеріалів справи було долучено:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , в якому останній вказав, що 24.04.2023р. в післяобідній час його сусід ОСОБА_1 виражався в його сторону нецензурною лайокю та словесно погрожував фізичною розправою. Просив притягнути його до відповідальності.

-письмові пояснення ОСОБА_2 в яких зазначено, що 24.04.2023р. ОСОБА_1 вчинив з ним словесний конфлікт під час якого, перебуваючи в п`яному вигляді, ображав нецензурними словами. Дані словесні погрози ОСОБА_2 зняв на свій мобільний телефон. Аналогічні непорозуміння між вказаними особами вже виникали неодноразово через розподіл подвір`я, яке перебуває в спільному користуванні.

Також до матеріалів справи було долучено письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, що останні роки в нього неприязні відносини з сусідами Крижановськими. 24.04.2023р. через спільний заїзд мав заїхати трактор для проведення культивації. Однак, ОСОБА_2 поставив на хвіртку ланцюг та зачинив на колодку ворота, а ключі забрав. ОСОБА_1 зробив йому зауваження, на яке він не відреагував. Під час конфлікту він не матюкався, а просто голосно висловлювався, дещо міг кричати бо був в емоційному стані, не погрожував.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи представлені докази, суд вважає, що ними з однозначною впевненістю підтверджується лише виникнення суперечки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як учасниками конфлікту. При цьому, використання в ході спілкування нецензурної лексики та погроз ОСОБА_1 не визнається, і окрім показів потерпілого, жодними іншими доказами не підтверджується.

Суд бере до уваги, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що протиправні дії ОСОБА_1 були зняті ним на свій мобільний телефон, однак відповідний відеозапис в справі відсутній.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що не долучивши відеозапис, на якому було б зафіксовано висловлювання ОСОБА_1 погроз і нецензурної лайки, не відібравши пояснення від інших осіб, які були свідками протиправних дій ОСОБА_1 , а також не зібравши будь-яких інших доказів, які б об`єктивно та достовірно підтверджували вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, неналежним чином виконав свій обов`язок щодо збирання доказів.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд вважає, що представлені докази є недостатніми для підтвердження того, що 24.04.2023р. ОСОБА_1 були вчинені протиправні хуліганські дії відносно ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Третьякова І. В.