Єдиний унікальний номер 728/494/23
Номер провадження 3/728/267/23
П О С Т А Н О В А
30 березня 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого,-
за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-
09 лютого 2023 року о 02 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру , а саме: гучно стукав у вікна та пошкодив вікно у будинку, внаслідок чого викликав у постраждалої побоювання за себе та двох малолітніх дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
09 лютого 2023 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме: гучно стукав у вікна та пошкодив вікно у будинку, внаслідок чого викликав у постраждалої побоювання за себе та двох малолітніх дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
09 лютого 2023 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме: гучно стукав у вікна та пошкодив вікно у будинку, внаслідок чого викликав у постраждалої побоювання за себе та двох малолітніх дітей, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що того дня приїхав до колишньої співмешканки за подарунком для їх спільного сина, який живе з ним і перебуває на його утриманні. Гучно постукав у вікно, після чого випало скло, ймовірно від старості. Образливих висловлювань і дій він не вчиняв. Був тверезий, так як приїхав на авто. Потерпіла ОСОБА_2 викликала поліцію. Висновки для себе зробив, просив суворо не карати, так як на вихованні має малолітнього сина 2020 року народження.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 778598, серії ВАВ № 778599, серії ВАВ № 778600, від 03.03.2023 року, визнанням вини в судовому засіданні, доданими матеріалами до нього.
Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, внаслідок якого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП «Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених».
Оскільки вищевказані адміністративні правопорушення скоєні однією й тією самою особою і справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним і тим же органом, тому для зручності їх розгляду адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 доцільно об`єднати в одне провадження.
Разом з цим, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
На підставі вищевказаного, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та враховуючи, характер вчиненого правопорушення, що таким порушенням будь-якої шкоди не спричинено, та не потягло будь-яких наслідків, правопорушення є незначним, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.
Оскільки провадження підлягає закриттю, тому від сплати судового збору ОСОБА_1 слід звільнити.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 173-2 ч.1, 268, 283, 284, 294 КУпАП,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та враховуючи, що правопорушення незначне, звільнити його від адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити по малозначності, обмежившись усним зауваження.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда