Справа № 149/75/23
Провадження №3/149/156/23
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

30.12.2022 о 21:56 год. по вул. Луговій в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно він їхав з роботи додому, коли доїхав до свого подвір`я та вийшов з автомобіля він побачив, що під`їжджають працівники поліції, які в подальшому підійшли до нього та повідомили, що він при русі автомобілем не увімкнув покажчик повороту, після чого провели його огляд та запропонували проїхати до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду однак в зв`язку з тим, що він став себе погано почувати, він пішов до будинку, де його тітка міряла йому тиск та надавала медичну допомогу. Через деякий час, коли тітка вийшла на вулицю, щоб загнати автомобіль в гараж, то працівників поліції уже не було.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Матяш Д. Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя враховує таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 183032, 30.12.2022 о 21:56 год. по проспекту Свободи в м. Хмільник Вінницької області, керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно направлення на огляд до КНП "Хмільницька ЦЛ" від 30.12.2022, ОСОБА_1 , як водій, в якого в результаті огляду проведеного поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду в КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився.

Згідно постанови серії БАД № 679858 від 30.12.2022, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за те, що він 30.12.2022 о 21:56 год. по вул. Луговій в м. Хмільник Вінницької області керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 , при повороті на вул. Соборності не подав правий покажчик повороту, чим порушив п.п. 9.2 б ПДР України. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що не оскаржував вказану постанову та сплатив штраф.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. п. "а" п. 2.9 ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5 ПДР ). Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, після чого на їх вимогу пред`явив їм посвідчення водія. Далі працівниками поліції в ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні. Після чого ОСОБА_1 пішов до свого домоволодіння, закривши за собою хвіртку та далі пішов до будинку. В цей час працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що вказані дії будуть розцінені ними як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Після того як ОСОБА_1 пішов до будинку, працівники поліції намагалися його викликати з будинку, однак останній не виходив.

Також в судовому засіданні за клопотанням захисника Колодія Д. В. було допитано свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що 30.12.2022 вона залишилась на ночівлю у сестри. Її племінник ОСОБА_1 повернувся з роботи та сказав, що погано себе почуває, тому вона поміряла йому тиск та дала ліки. Після чого він попросив її загнати автомобіль, що вона і зробила.Також зазначила, що в ОСОБА_1 хворе серце, однак вона не являється медичним працівником і не має медичної освіти, ліки надавала на власний розсуд, спираючись на суб`єктивну обізнаність з їх терапевтичним ефектом.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Матяша Д. Ю. про допит свідка, а саме матері ОСОБА_1 , суд відмовив у його задоволенні, оскільки воно було заявлено захисником після допиту самого ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_2 . При цьому мати ОСОБА_1 була присутня у судовому засіданні як вільний слухач, в тому числі присутня в судовому засіданні при наданні ОСОБА_1 пояснень по справі, а також при допиті свідка, що є порушенням порядку допиту свідків, відповідно до якого кожний свідок допитується окремо, та свідки, які ще не дали показань, не можуть перебувати у залі судового засідання під час судового розгляду.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а через погане самопочуття був змушений піти додому і прийняти ліки. На дослідженому судом відео зафіксовані як події, що стали підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і події щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причини зупинки і попросили пред`явити документи як водія транспортного засобу на виконання п. 2.4. ПДР, що він виконав. Після встановлення особи водія працівником поліції було проведено тест на реакцію зіниць на світло, після чого повідомлено ОСОБА_1 про відповідні виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та попереджено, що у разі відмови від огляду щодо нього будуть складені відповідні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього ОСОБА_1 сказав працівникам поліції, що йому потрібно зайти додому і попередити маму. Після чого зайшов у будинок і зачинив двері. Через деякий час працівники поліції підійшли до будинку і постукали в двері, покликали ОСОБА_1 , але двері ніхто не відчинив. В ході судового розгляду з пояснень ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_2 встановлено, що в той час у будинку перебували 3 особи - ОСОБА_1 , його мати і тітка ОСОБА_2 . В обстановці, що склалася, враховуючи те, що ОСОБА_1 поліцейські попередили про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я і відповідні наслідки, його поведінка була правильно розцінена працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан наркторичного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 щодо поганого самопочуття в той день, в тому числі у зв`язку з хронічним захворюванням, що унеможливили проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 в той вечір за медичною допомогою не звертався. Відповідно до приписів п. 2.9б ПДР водієві взагалі забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані та у стані стомлення. Крім того, в разі погіршення стану здоров`я очевидно логічною була б його згода проїхати в супроводі поліцейських до найближчого медичного закладу, де ОСОБА_1 могла б бути надана кваліфікована медична допомога.

За сукупності встановлених обставин суд також відхиляє доводи сторони захисту про те, що поліцейські не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 у медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 зачинився у будинку, працівники поліції були не вправі проникати без його згоди до приміщення, порушивши таким чином недоторканість житла особи, а також застосовувати до нього будь-який примус чи фізичну силу з метою доставлення у лікарню.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена в ході судового розгляду дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису, письмовими доказами, пов`язаними з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ПДР України, що стало підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і в установленому порядку ним не оскаржувалася.

Покази свідка ОСОБА_2 в цілому не спростовують висновків суду.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до статті 283 КУпАП суд присуджує також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 27, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно ст. 307 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.