Справа № 643/7126/23
Провадження № 3/643/3113/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП

ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №456564 від 13.07.2023 року) для розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 13.07.2023 року о 22 год.49 хв. в м. Харків, вул. Валентинівська. 27Г водій керував автомобілем ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARJL0313, результат 0,68% проміле, чим порушено п.2.9а ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи, SMS повідомлень на вказаний телефон, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Захисник Дородних Сергій Володимирович в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду адміністративного матеріалу без участі ОСОБА_1 . Через канцелярію суду подав заперечення на протокол.

В судовому засіданні захисник Дородних Сергій Володимирович, просив припинити провадження, у зв`язку з недовеністю вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, з посиланням на пояснення викладені письмово.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Суд, вислухавши учасників, дослідивши докази по справі, доходить наступних висновків.

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №456564 від 13.07.2023 року де ОСОБА_1 власноруч в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено, що - переставляв автомобіль з двору в автомобільний гараж, ніколи не їздив у стані алкогольного сп`яніння і не збирався, просто треба було поставити авто у гараж; роздруківкою результату тестування на алкоголь до протоколу ААД №456564 від 13.07.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду був позитивний - 0,68 % проміле, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом,який додано до протоколу про адміністративне правопорушення де ОСОБА_1 розповідає працівникам поліції про те, що вживав алкоголь («баночку пива»), але хотів перегнати автомобіль в гараж.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Дані, які б підтверджували фальсифікацію доказів, матеріали справи не містять.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суд критично ставиться до пояснень, наданих в судовому засіданні захисником Мельника В.О., якими обґрунтовано вимогу щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи містяться дані щодо результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 ARJL0313», що проводився інспектором 13.07.2023 року о 22:56 год. по вул. Валентинівській, 27Г , в м. Харкові, згідно якого, результат тесту 0,68 % .

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно наявних матеріалів справи ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що свідчать його підписи на Акті огляду та результаті тесту і у протоколі про адміністративне правопорушення, ніяких зауважень під час складання протоколу ні письмово, ні усно не вказував.

Стосовно доводів захисника щодо незаконної зупинки, відсутності підстав для зупинки, то вони є необґрунтованими та безпідставними. Суд ставиться критично до таких доводів сторони захисту та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

Судом під час розгляду справи не встановлено неналежну поведінку працівників поліції, будь-яких порушень з боку працівників поліції, які є правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Проте, дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися в порядку ст.267 КУпАП . Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Окрім того, суду не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

Доводи захисника щодо не доведення факту керування ОСОБА_1 автомобілем спростовуються даними з відеозаписів, зміст яких досліджено в сукупності та з яких вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких він жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом,а навпаки наданими ним поясненнями даний факт підтвердив. Суд вважає беззаперечно доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Стосовно доводів захисника щодо калібрування спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARJL0313, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 ст.17 вказаного Закону України визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад Drager Alсotest 6820 можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року за №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alсotest 6820 останнє його калібрування проводилось 15.12.2022 року, в той час як огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 13 липня 2023 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку, тому у суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу. Таким чином працівники поліції правомірно використали зазначений газоаналізатор для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, строки проведення калібровки, вказані в інструкції, мають рекомендаційний характер стосовно технічного застосування приладу, в тому числі і такого його елементу обслуговування як калібровка приладу.

До того ж слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 року, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Доводи захисника Мельникова В.О. щодо ідентифікації особи правопорушника, суд зазначає наступне, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення він містить відомості про особу, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якій ставляться у провину порушення, зазначені в протоколі як вчинені водієм. Крім того протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні для його розгляду обов`язкові відомості, ознаки складу правопорушення, яке ставиться у провину, жодних порушень та недоліків, які б слугували його поверненню для належного оформлення, визнання недопустимим доказом судом встановлено не було.

Посилання захисника на відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення водія від керування автомобілем не спростовують висновків суду, оскільки стосуються не підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як таких, а додаткових дій забезпечувального характеру, які підлягали вжиттю співробітниками поліції у зв`язку із виявленням адміністративного правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Дородних С.В. про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Cуд, звертає увагу, що посилання захисника на правовий висновок, який міститься у постанові ВС КАС від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17, не є релевантним обставинам події у даній справі, оскільки окрім самого факту визнання особою вини, в матеріалах справи наявні інші належні докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, суд зазначає, що доводи захисника про те, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не може слугувати належним доказом, оскільки він не підписаний електронним цифровим підписом, що суперечить ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не ґрунтуються на законі.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» не поширюється на спірні правовідносини щодо надання працівником поліції відеозапису, здійсненого за допомогою технічного приладу (відеореєстратора) при фіксуванні адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Згідно ст.5 цього Закону, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що відеозапис, здійснений працівником поліції за допомогою технічного приладу при фіксуванні адміністративного правопорушення не є електронний документом, як і не є документом взагалі, як помилково вважає захисник, а тому положення ст.7 наведеного вище Закону щодо необхідності електронного цифрового підпису на нього не розповсюджуються.

Інші доводи адвоката Дородних С.В. є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Відтак, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД456564 від 13.07.2023 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушниці ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 283, 284 КУпАП, суд-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя Т.О.Кононенко