печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4185/23-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу накладеного постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2023 по адміністративній справі № 757/4185/23-п відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вищевказана постанова була оскаржена до Київського апеляційного суду, внаслідок чого постановою суду апеляційної інстанції від 17.07.2023 вказану апеляцію було залишено без задоволення, а рішення суду - без змін.

28.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання вказаної постанови строком на 1 рік. В обґрунтування своєї позиції, зазначив, що грошові кошти в сумі штрафу єдиним платежем сплатити не в змозі у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем внаслідок втрати роботи через карантин, а також з огляду на війну яка впливає на його становище.

Вивчивши заяву, матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 307 КпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Згідно з частиною 2 статті 308 КпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до частини 2 статті 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

В матеріалах заяви відсутні докази будь-яких обставин, які могли б свідчити про поважну причину, яка унеможливлює виконання постанови заявником.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом заяви хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, а запропонований засудженим механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, суд вважає, що задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість невиконання ним судового рішення, що протирічить приписам статті 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 301-304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2023 у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.Е. Константінова