КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1154/23 Головуючий у І інстанції Твердохліб Ю.О.
Провадження № 33/824/1262/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києвавід 01 лютого 2023 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейськими, не прийнято до уваги пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що працівниками поліції було порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі «Drager» не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, а працівники поліції, в свою чергу, після його незгоди із результатами огляду до медичного закладу останнього не доставляли.

Крім того, ОСОБА_1 самостійно намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», однак йому у цьому було відмовлено, так як працівниками поліції не було виписано направлення на проведення огляду у медичному закладі.

Таким чином, працівниками поліції був порушений «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Також, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. в апеляційній скарзі вказує на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_2 - адвоката Сіренка М.Ю. 13 березня 2023 року та 27 березня 2023 року надійшли два ідентичних, за свої змістом, клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному в Катеринопольській ЦРЛ Черкаської області, однак доказів на підтвердження поважності причин неявки адвокатом Сіренком М.Ю. не надано.

Оскільки у судові засідання по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 та його захисник адвокат Сіренко М.Ю. двічі не з`явились (13 березня 2023 року та 27 березня 2023 року), хоча були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи без участі останніх.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту 2.9А Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 440143 від 24 грудня 2022 року, роздруківці результату тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager»; відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, яким підтверджується послідовність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що 24 грудня 2022 року о о 08 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Зодчих, 4 керував автомобілем марки «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest - 7510, результат 1,12%, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч .1 ст. 130 КУпАП.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Вимогами частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно доданої до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківки результату проходження тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою приладу «Drager»ALCOTEST 7510 результат тесту показав 1,12%.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими за не виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «рух ліворуч», оскільки водій поїхав прямо. Крім того, відеозаписом зафіксовано, як ОСОБА_1 зазначає, що вживав алкоголь напередодні. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився та стосовно отриманого результату тесту не заперечував.

Крім того, жодних заперечень щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем та встановленого приладом «Drager» Alсotest 7510 результату стану алкогольного сп`яніння під час складання адміністративних матеріалів від останнього не надходило.

Підстави вважати вищевказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 матеріали справи не містять спростовуються вищевикладеним.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при розгляді даної справи в суді першої інстанції, які б стали підставою для скасування оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доказів порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП судом апеляційної інстанції під час перегляду постанови Святошинського районного суду м. Києвавід 01 лютого 2023 року не виявлено.

Доводи про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема розпискою самого ОСОБА_1 , в якій вказано що останній підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.4).

Доводи адвоката Сіренка М.Ю. про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі «Drager» не погодився із результатами огляду на стан сп`янінняапеляційний суд критично оцінює, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного останнім до матеріалів справи долучено не було та під час апеляційного розгляду даної справи не встановлено.

Докази звернення до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його захисником Сіренка М.Ю. не надано, тому твердження останніх про звернення до Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин даної справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києвавід 01 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній