Справа№938/509/23
Провадження № 3/938/275/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, місце народження: С. Данилівка Васильківського району Київської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

бза участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.07.2023 №ЗхРУ №132051 14.07.2023 о 12.30год прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 30км. від лінії державного кордону Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Шибене» в межах прикордонного контрольованого району, був затриманий ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст. 9,12 ЗУ "Про державний кордон України", тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 19.07.2023, та були призначені до розгляду цього ж дня о 17год. 20хв.

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 25.07.2023.

Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено про дату, час та місце розгляду протоколу відносно неї шляхом надсилання судової повістки у додаток "Viber" та шляхом складання телефонограми на номер телефону НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 отримав та повідомив, що отримав судову повістку про виклик до суду у додатку "Viber", однак з`явитися в судове засідання не має можливості через значну територіальну віддаленість. Також повідомив, що скерував на адресу суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Постановою судді від 24.07.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про участь у справі №938/509/23 в режимі відеоконференції відмовлено.

У зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання 25.07.2023, наступне судове засідання було відкладено на 31.08.2023.

При цьому, ОСОБА_1 повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, як шляхом направлення судової повістки на вказану у протоколі адресу його місця проживання, так і шляхом скерування на зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення мобільний номер телефону ( НОМЕР_1 ) SMS-повідомлення про судову повістку про виклик до суду.

Однак ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подавав.

22.08.2023 на адресу суду повернулося, неврученим поштове відправлення, яким суд скеровував ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду на 31.08.2023, із відміткою поштової установи "адресат відсутній".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження чи відмову від одержання.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.204-1 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась без поважних причин, вважаю за можливе розглянути справу за її відсутності, та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, як шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою, вказаною протоколі, так і шляхом скерування на зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення мобільний номер телефону ( НОМЕР_1 ) SMS-повідомлень про судову повістку про виклик до суду.

Суддя звертає увагу також на те, що на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.07.2023 №ЗхРУ №132051 зазначено, що розгляд справи буде проводитися у Верховинському районному суді 18.07.2023, про що особа яка притягається до адмінісративної відповідальності ознайомлений під розписку.

Отже ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи судом та він вважається, таким, що належними чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно статтей 1,3 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. На суші він встановлюється по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб.

Слід зазначити, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на права і свободи громадян, на встановлений порядок управління тощо і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст.254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, долучено:

-протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 14.07.2023, у якому вказано, що його затримано 14.07.2023 о 12год 30хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 30 км. від лінії державного кордону, на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області на околиці відповідальності відділу прикордонної служби «Шибене», за спробу незаконного перетину через державний кордон України;

-протокол особистого огляду, огляду речей і документів від 14.07.2023, з якого вбачається, що помічником начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " лейтенантом ОСОБА_2 було проведено особистий, огляд речей і документів ОСОБА_1 . Згідно з протоколом речі та документи у ОСОБА_1 , не вилучалися. Протокол підписано ОСОБА_1 , без зауважень;

-протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2023 №ЗхРУ №132051, згідно з яким 14.07.2023 о 12.30год прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 30км. від лінії державного кордону Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Шибене» в межах прикордонного контрольованого району, був затриманий ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст. 9,12 ЗУ "Про державний кордон України", тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 204-1 КУпАП;

- пам`ятку щодо процесуальних прав особи, яка затримана в адміністративному порядку від 14.07.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , відносно якого розпочато адміністративне провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП доведено зміст процесуальних прав у відповідності до чинного законодавства України, яка підписана ОСОБА_1 , особисто.

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.07.2023, в яких він зазначив, що прибув до контрольованого прикордонного району з метою туризму, а саме походу в гори. Вказав, що не вчиняв спроби перетину державного кордону України. Не з`ясовував обставин перетину кордону та ні з ким з цього приводу не спілкувався.

-пояснення інспектора прикордонної служби 3 категорії -майстра відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого солдата ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Контрольний пост» з 08.00год 14.07.2023 до 08.00год 15.07.2023 на дорозі загального користування с.Бистрець -Зелене на напрямку 434 прикордонного знаку. Близько 12.30год спільно з курсантами на околиці с. Бистрець, на напрямку 434 прикордонного знаку на відстані 30000 м. від ДК було виявлено рух особи, яка рухалася в бік державного кордону України (чоловік призовного віку, мешканець с.Варовичі Фастівського району Київської області), який не зміг пояснити та підтвердити мету перебування в прикордонному контрольованому районі. Будучи особою призивного віку, не маючи документів на право перетинання державного кордону під час військового стану, передбачених п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 та перебування в Верховинському контрольованому прикордонному районі Івано-Франківської області, чим порушив вимоги додаткових режимних обмежень встановлених наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.07.2022 року №52 «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень Верховинському контрольованому прикордонному районі у межах території Івано-Франківської області», виданого па підставі п.5 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМ України від 27.07.1998 р. №1147 та ст. 24 Закону України «Про державний кордон України».

В ході перевірки документів виявленого громадянина, що посвідчують особу, було встановлено: гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даного громадянина було затримано для складання адміністративно-процесуальних документів.

Однак вказані докази не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих на спробу перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 14.07.2023, ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділу прикордонної служби «Шибене» у прикордонному контрольованому районі на відстані 30 000м. на напрямку 434 прикордонного знаку на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області.

У долучених до справи до справи письмових поясненнях інспектора прикордонної служби 3 категорії -майстра відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого солдата ОСОБА_3 , вказано, що ОСОБА_1 був затриманий на дорозі загального користування с.Бистрець -Зелене на напрямку 434 прикордонного знаку, та , що він не зміг пояснити та підтвердити мету приїзду.

Разом з тим, із письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи, що долучені до матеріалів справи, останній зазначає, що він прибув до Верховинського району Івано-Франківської області з метою походу в гори.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 було затримано на значній відстані, а саме 30 кілометрів від лінії державного кордону під час його руху по дорозі загального користування в с.Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області. Доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону поза межами доріг загального користування та оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні також і докази того, що після прибуття в населений пункт Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 мав намір в подальшому рухатись безпосередньо до державного кордону України для його незаконного перетину.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 була вчинена спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано достатніх, допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання Державного кордону України та доводили його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, вказана обставина заперечується ОСОБА_1 , а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Роман ДЖУС