Справа № 541/890/23
Номер провадження3/541/355/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Миргород

Cуддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород, Полтавської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , працюючого продавцем-консультантом в магазині «Будівельний вулик», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434845 від 15.03.2023, ОСОБА_1 10.03.2023 о 03 годині 55 хвилин вчиняв домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та неадекватно себе поводив в стані алкогольного сп`яніння відносно своєї тещі ОСОБА_2 , внаслідок чого міг завдати їй шкоду психологічному здоров`ю, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що в той день він зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 були на дні народженні, повернулись додому близько 23 години, були трішки в стані алкогольного сп`яніння. З дружиною сиділи на кухні, пили чай і розмовляли. На кухню зайшла теща і почала обзиватися та нецензурно лаятись. Щоб не провокувати з нею конфлікт, вони пішли до себе в кімнату спати. Десь через годину теща почала бігати по квартирі і шукати ключі, щоб вийти. Він їй відчинив двері, вона пішла і хвилин через двадцять повернулась з працівниками поліції. Повідомив, що з жінкою не сварився, у скандалі винною вважав тещу, не заперечив, що образив останню нецензурними словами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що в квартирі по АДРЕСА_3 вона проживає зі співмешканцем і дочкою, на момент конфлікту з ними проживала також її матір. Стосовно виниклого конфлікту пояснила, що в той день вони повернулися з дня народження, пішли пити чай на кухні. Мати , ОСОБА_2 , прийшла на кухню , вчинила сварку. Чоловік їй казав, що б вона йшла спати, їй це не сподобалося і вона погрожувала викликати поліцію. Пояснила, що чоловік на тещу не лаявся, а мати навпаки нецензурно лаялась. Після цього конфлікту, вона з матір`ю не розмовляє.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що в той день її донька із зятем повернулися з дня народження. Вона прийшла додому рано, а зять з дочкою близько четвертої ранку. Зять зайшов в кімнату до онуки і забрав в неї телефон, остання почала плакати і їй жалітися, що в неї забрали телефон. Вона намагалася заспокоїти зятя, а він почав обзиватися нецензурними словами, випихати в спину з кімнати онуки. Дочка ОСОБА_3 , цих подій не бачила, оскільки спала в кімнаті. Одягнувшись і вийшовши на вулицю, вона викликала працівників поліції у зв`язку з тим, що її вигнали з квартири, хотіла, щоб зятя поставили «на місце». Не змогла пояснити суду, чому в протоколі не зазначено той факт, що ОСОБА_1 штовхав її в спину і виганяв з квартири.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративного правопорушення ВАВ №434845 від 15.03.2023 (а.с.1), протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.03.2023 року (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.03.2023 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Надаючи оцінку доказам, долученим до матеріалів справи, суд вбачає що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності зазначених доказів у суду немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 536 гривень 80 копійок..

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 221, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави, н/р (IBAN) UA 0589 9998 0314 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова