ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Атаманюка В.М. на постанову судді Путильського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Путильського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 9350грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Згідно постанови, 28.01.2023 року о 23 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону на території Селятинської об`єднаної територіальної громади, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 ",чим порушив вимоги cт.cт. 9, 12 ЗУ України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

На таке судове рішення захисник Атаманюк В.М. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та винести нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що ОСОБА_1 28 січня 2023 року разом зі своїми товаришами перебував неподалік заправної станції у м. Путила, де він і його друзі мали намір придбати автомобіль. ОСОБА_1 мав при собі документи, що посвідчують його особу та чітко пояснив мету свого перебування в Чернівецькій області.

Справа №33/822/210/23 Головуючий у І інстанції: Стефанко У.Д.

Категорія:ч.1ст.204-1 КУпАП Доповідач:Дембіцька О.О.

Однак, співробітники прикордонної служби незаконно їх затримали та склали протокол про адмінправопорушення щодо спроби незаконного перетинання державного кордону поза пунктом пропуску через державний кордон України, тобто про вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б беззаперечно підтверджували, що було вчинено адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 винний в його вчиненні.

Доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення не надано, зокрема відсутня схема правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано

зазначених вище аргументів, внаслідок чого було винесено неправомірну постанову,оскільки відсутні докази,що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон.

Також вказував,що відносно двох інших осіб,які були затримані разом із ОСОБА_4 та відносно яких також складались протоколи за ст.204-1 ч.2 КУпАП, провадження закриті за відсутністю події і складу цього правопорушення.

Захисник Атаманюк В.М. та Дмитрук Н.Ю. належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду,до апеляційного суду не з`явились.

У апеляційній скарзі захисник просив здійснювати апеляційний розгляд за його та ОСОБА_1 відсутності.

За таких обставин відповідно до ст.294 ч.6 КУпАП неявка ОСОБА_1 та захисника Атаманюка В.М.не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судове рішення, яким особа визнається винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення,повинне бути законним, обгрунтованим доказами,які доводять винуватість поза розумним сумнівом,а також належним чином вмотивованим,у якому викладені мотиви прийняття одних та відхилення інших доказів, наданих суду.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були.

Згідно ч.2 ст.204-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність,зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України,групою осіб.

Такі дії із суб`єктивної сторони можуть бути вчинені лише із прямим умислом.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП доведеною, суд зіслався на протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання та протокол особистого огляду, а також врахував перебування ОСОБА_1 у прикордонній смузі на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " спільно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матеріали відносно яких теж надійшли до суду.

При цьому суд критично оцінив пояснення ОСОБА_1 ,який вказав,що мав намір придбати автомобіль та із цією метою перебував у Чернівецькій області.

Відповідно до усталеної практики,ЄСПЛ поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень, також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Згідно ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що його було затримано 28.01.2023 року о 23 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділом прикордонної служби "Селятин" спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону на території Селятинської об`єднаної територіальної громади, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 "(а.с.1)

Такі ж дані зазначені у протоколі про адміністративне затримання від 28.01.2023 року (а.с.2)

Згідно наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 , він був затриманий на блокпосту в прикордонній зоні(а.с.3)

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів вбачається, що у ОСОБА_1 нічого не вилучалося. (а.с.4)

Отже, зміст протоколу та долучені до нього документи не свідчить про те,що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону,оскільки будь-яких скоєних ним із цією метою дій у процесуальних документах не вказано.

Суд не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, зокрема відсутня схема правопорушення з позначенням маршруту руху з прив`язкою до місця знаходження державного кордону,відсутні фото та відео фіксація правопорушення, а також пояснення інших осіб, які були у групі з ОСОБА_1 .

Перебування за 3000 м від державного кордону не свідчить про намір незаконного його перетину.

Протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки зазначені в ньому обставини не підтверджуються іншими доказами.

Окрім того, ОСОБА_1 поставлено у вину те,що він 28.01.2023 року вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону у групі осіб спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Разом із тим,постановами Путильського районного суду Чернівецької області від 15.02.2023 року та Чернівецького апеляційного суду від 14.03.2023 року, відповідно, провадження у справах щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закриті за відсутністю події і складу правопорушення,передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, при цьому ні районний суд, ані апеляційний суд не мають права перебирати на себе вказаний обов`язок.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а тому подану в його інтересах захисником апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду - скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 294КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Атаманюка В.М. задовольнити.

Постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька