ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4129/22 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження № 33/807/117/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 155-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , громадянку України, ФОП, яка зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 85,00 грн, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 7 вересня 2022 року під час перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме: 1) Проведення розрахункових операцій на повну суму покупки без застосування РРО: при продажу кондиціонеру для білизни «Silan» небесна свіжість за ціною 69.90гри., губки кухонної «Бонус» суперпіна за ціною 24.99 грн., на загальну суму покупки 94.90 грн, реєстратор розрахункових операцій не застосовувався та розрахунковий документ встановленої форми не видавався, розрахунок проведено готівковими коштами: при продажу засобу для прання «Super Wash» tag1 fresh wood за ціною 179.90 грн.: аромадифузор «Dr.Marcus» Імбирне Печиво 50 мл. за ціною 169.90 грн.: Закладки «Klerk» неон 15*76 мм 5 бл*100 арк. за ціною 19,99 грн. на загальну суму 369.79 грн. реєстратор розрахункових операцій не застосовувався та розрахунковий документ встановленої форми не видавався, розрахунок проведено карткою через платіжний термінал;

Також, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахунковім операцій на суму 7051.50 грн. (2261.60+4789.90) з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції, а саме: згідно звітів нефіскалізованих РOS-терміналів (касового обладнання) за 07.09.2022 готівкові кошти в касовому ящику склали 2261,60 грн. та 4789,90 гри. Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 7051.50 грн. готівкових коштів, у зв`язку з відсутністю використання зареєстрованих фіскалізованих реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій; 2) не застосування реєстратора розрахункових операцій або програмного реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на суму 126885,17 грн. з урахуванням проведених розрахункових операцій 07.09.2022 на момент початку перевірки, а саме: згідно наданих до перевірки банківських виписок по платіжним терміналам за період з 01.01.2022 по 09.09.2022 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 87В здійснено реалізацію товарно-матеріальних цінностей з використанням платіжних терміналів на суму 126885.17 грн. без застосування фіскалізованих реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій, оскільки на момент перевірки вони не були зареєстровані. Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій або програмного реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 126885.17 грн., чим порушила вимоги п. 1, 2,ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР(зі змінами та доповненнями).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 вважає постанову суду першої незаконною і інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини по справі, обмежився лише вказівкою на факт порушення законодавства. Суд фактично не досліджував докази, які містяться в матеріалах справи.

Вказує, що протокол складено 28.10.2022 р., тоді як фактична перевірка магазину закінчилась і акт перевірки складено 15.09.2022 р., тобто протокол складений через 43 дні, після виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Примірник протоколу не їй вручався, що є також істотним порушенням КУпАП.

Лист-виклик та акт ДПС України не може бути прийнято, як відмова від підписання протоколу, ознайомлення особи із змістом протоколу та роз`яснення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки вчиненні суб`єктом владних повноважень, а тому такі дії суперечить вимогам ст. 254 та ст. 256 КУпАП.

Апелянт вказує, що судом не розглянуто обставин, які полягають в тому, що дії є малозначними.

Так, згідно витягу реєстру платників єдиного податку вона зареєстрована на спрощеній системі оподаткування (ставка 20 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати), а тому сума податків, які вона сплачує, не залежить від розміру отриманих доходів чи розміру обороту з реалізації товарів.

Використання або невикористання РРО/ПРРО в господарській діяльності жодним чином не завдало та не могло завдати збитків державі шляхом зменшення розміру таких податків, або іншим чином.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Повернути справу, відносно ОСОБА_1 на доопрацювання в ГУ ДПС України в Запорізькій області.

До початку засідання ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслала клопотання про розгляд скарги без її участі.

Апеляційний суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

В основу вказаних висновків місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення №1110 від 28.10.2022 року (а.с.2), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що вона не застосувала реєстратора розрахункових операцій або програмного реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій, чим порушила вимоги п. 1, 2, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями); актом фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.09.2022 року (а.с.3-4), яким встановлено, що під час перевірки ДПС України у Запорізькій області встановлені порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, ст. 24 Кодексу законів про працю України; письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.7), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.8), якими встановлено, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вся готівка в касі є виручкою за день. Звіт розрахунків за день магазин не має. Керівником магазину є ФОП ОСОБА_1 ; копією акту відмови від підписання та отримання акта перевірки № 474/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 16.09.2022; копією опису наявності готівки на місці проведення розрахунків від 07.09.2022 р., фіскальними документами, направленням на перевірку від 06.09.2022 року № 1299,1300, наказом від 06.09.2022 № 915-п про проведення фактичної перевірки магазину «Червоний маркет»., актом неявки посадових осіб від 30 вересня 2022 року № 515/08/01/07/09/ НОМЕР_1 , повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, книгою обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість).

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР(зі змінами та доповненнями).

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, має статус фізично-особи підприємця, контролюючим органом проведено фактичну перевірку та встановлені порушення застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, доводи про те, що протокол складений в порушенні вимог ст.254 КУпАП.

Так, дійсно апеляційним судом встановлено, що перевірка була здійснена 15.09.2022 р., а протокол про адміністративне правопорушення, складений 28.10.2022 р., тобто поза межами 24 годин.

При цьому слід зазначити, що положення ст. 254 КУпАП, як норми КУпАП в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст.254 КУпАП строку.

На думку апеляційного суду, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст. 254 КУпАП щодо строку його складання не спростовує сам по собі правильність викладених у ньому фактичних обставин події.

Також ОСОБА_1 не обґрунтувала в своїй скарзі, як складання вищевказаного протоколу поза межами строку істотно порушило її права і свободи, що в подальшому впливає на допустимість такого доказу.

Апеляційний суд вказує, що складання такого протоколу поза межами строків, не несе в собі будь-яких правових наслідків, які погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про те, що лист-виклик та акт ДПС України не можуть бути оцінені, як відмова від підписання протоколу, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про проведення перевірки контролюючим органом ГУ ДПС України у Запорізькій області, а органом направлялися повідомлення про необхідність ОСОБА_1 з`явитися до ГУ ДПС України у Запорізькій області для складання протоколу (а.с.12), суд вважає, що вказане свідчить про вжиття належних заходів для забезпечення вимог ст. 268 КУпАП.

Вказані вище обставини ОСОБА_1 проігнорувала та не мала зацікавленості, що підтверджується відсутністю будь-яких дій під час перевірки (надання документів, участь в отриманні документів, надання пояснень тощо). Доводи про те, що контролюючий орган порушив її права, оскільки склав протокол без її участі є лише способом створити обставини для уникнення відповідальності.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що місцевий суд не досліджував докази в справі та лише формально розглянув справу, адже аналіз мотивувальної частини постанови відповідає вимогам КУпАП, судом належним чином оцінені пояснення ОСОБА_1 , докази в справі та правильно визначено адміністративне стягнення.

Про те, що місцевий суд не розглянув обставин, що дії ОСОБА_1 є малозначними, апеляційний суд дійшов до наступного.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явилася. Надала клопотання про закриття провадження та клопотання про повергнення справи на доопрацювання (а.с.30-40), якими вину в інкримінованому порушенні не визнала.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не просила місцевий суд закрити справу у зв`язку з малозначністю, а навпаки вину не визнавала та прохала провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП або повернути її на доопрацювання, що не може свідчити про наявність обставини, які впливають на застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст. 22 КУпАП, є правом, а не є обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Диспозиція ст.155-1 КУпАП не вимагає настання негативних правових наслідків для суспільства чи держави в цілому.

В контексті вказаної справи, апеляційний суд вказує, що сам факт встановлення порушення застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є закінченим правопорушенням.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення заяви про закриття справи у зв`язку із малозначністю, з огляду на те, що ОСОБА_1 свою вину не визнала, за матеріалами справи вчинила декілька порушень.

Отже, зважаючи на всі обставини справи й характер вчиненого правопорушення, вид і розмір стягнення, яке законодавець передбачив за зазначені дії, апеляційний суд вважає, що в цьому випадку немає підстав для застосування ст. 22 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.155-1 КУпАП, суддя суду першої інстанції в повній мірі урахував дані про особу, характер та обставини вчиненого правопорушення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР(зі змінами та доповненнями) та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді районного суду стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі, або повернення протоколу для доопрацювання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/4129/22