КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Согайка І.В., розглянувши апеляційну скаргу зі змінами захисника Согайка Іллі Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2022 о 20 год. 50 хв. по вул. О.Пчілки у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , тим самим порушив вимоги п. п. 2.3Б, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 01.08.2022 о 20 хв. 50 хв. ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, тим самим порушив п. 2.10А ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 01.08.2022 о 20 хв. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. О.Пчілки у м. Києві, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , та після ДТП за його участі вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння і від проходження такого огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, тим самим порушив п. 2.9Є ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, захисник Согайко І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року скасувати у цій частині, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП до суду апелянтом не оскаржується.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що адміністративні матеріали не містять даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУПАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , його захисника Согайка І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, показання свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за №151929 від 02.08.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. О.Пчілки у м. Києві, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 та після ДТП за його участі вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння і від проходження такого огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, тим самим порушив п. 2.10Є, 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не помітив як сталася ДТП, а тому пішов додому, залишивши транспортний засіб на парковці; наполягав, що у той день не вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що бачив, як ОСОБА_1 вчинив ДТП, залишив транспортний засіб на парковці та пішов додому, проте не може стверджувати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з адміністративних матеріалів, докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої до або після вчинення ДТП, а також на підтвердження того, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відсутні, зокрема, на відеозаписі цього не зафіксовано, свідок - очевидець події - підтвердити цього не зміг.

Отже, порушено положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, а, відтак відповідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд є недійсним.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №151929 від 02.08.2022 складений щодо ОСОБА_1 за порушення ним п. п. 2.10Є, 2.5 ПДР України, проте у постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9Є ПДР України, тобто суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення (відповідно до практики Європейського суду з прав людини, з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09.06.2011).

Отже, суд першої інстанції не дотримався у повній мірі вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не з`ясував повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив належним чином всі докази та не оцінив їх в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за стандартом «поза розумним сумнівом» (рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.07.2011).

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню із закриттям у цій частині провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, знайшли своє підтвердження дослідженими доказами у повній мірі та апелянтом рішення суду першої інстанції у цій частині не оскаржується.

Як убачається із постанови суду першої інстанції, суд першої інстанції наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, не визначивши попередньо стягнення за кожне правопорушення окремо.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції, не вбачаючи підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУПАП, скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, повинен накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП із застосуванням положень ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Однак, на момент прийняття судом апеляційної інстанції рішення строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, а відтак рішення суду першої інстанції за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження - закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині притягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП - скасуванню та закриттю провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами захисника Согайка Іллі Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати і провадження закрити: в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення; в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. ст. 124, 122-4 КУпАП - на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/50/2023 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Скуба А.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.