Справа № 127/6763/23
Провадження № 3/127/1977/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №382657 від 04.03.2023 року вбачається, що 04.03.2023 року о 11 год. 25 хв., в м. Вінниці по вул. Лебидинського, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тoyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, суду пояснив, що обставини справи, викладені у протоколі не відповідають дійсності, оскільки 04.03.2023 року об 11 год. він не керував транспортним засобом «Тoyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , натомість являвся лише його пасажиром.

Зокрема, автомобіль «Тoyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , належить бабусі ОСОБА_2 , який використовується нею для перевезення його дідуся ОСОБА_3 , який з 2012 року через спинно-мозковий інсульт не може самостійно ходити, є інвалідом першої групи, про що надаю суду відповідні підтверджуючі документи. Вночі, 04.03.2023 року, стан здоров`я дідуся погіршився, у зв`язку з чим, із самого ранку 04.03.2023 року бабуся вже приїхала з ним у Вінницю для термінового обстеження у лікаря.

У зв`язку з тим, що дідусь рухається у інвалідному візку та бабусі важко його переміщати самостійно, я поїхав разом з ними, а також мій батько, який був за кермом. Після того, як дідуся завезли в лікарню, бабуся залишилась з ним, батько поїхав у справах, а він пішов до автомобіля зачекати бабусю.

Підійшовши до автомобіля він сів на водійське крісло, у зв`язку з тим, що на ньому сидіти та очікувати зручніше. Зважаючи на те, що його зріст майже 2 метри, а відвинути пасажирське сидіння щоб простягнути ноги неможливо, оскільки на задньому сидінні розміщений ще один інвалідний візок він сидів на водійському сидінні. Через деякий час, він побачив, що ззаду автомобіля припаркувався автомобіль патрульної поліції з червоними проблисковими маячками. Після чого, у вікно автомобіля постукав працівник поліції та наказав вийти з автомобіля, при цьому він зразу йому повідомив, що він являється неповнолітнім та чекає на свою бабусю, пояснивши дану ситуацію. Проте, працівник поліції сказав терміново дати йому документи, що посвідчують його особу, при цьому не пояснив взагалі, що відбувається. Перебуваючи в психологічно нестандартній обстановці, що пов`язана з претензією (вимогою) працівника поліції надати документи, не розуміючи на те підстав, оскільки він ніколи в житті не мав справу з поліцією. На його прохання з приводу повідомлення батьків чи адвокатів з приводу даного непорозуміння, працівники поліції відповіли грубо, зазначивши «давай бистро документи», після чого йому сказали, сядь і чекай, нікуди не дзвони.

В подальшому, він надав працівнику поліції свій паспорт тому, що злякався і не міг суперечити працівнику поліції та сів в автомобіль. Трохи згодом, працівник поліції підійшов та простягнув йому якийсь документ та сказав розписатися. На його запитання працівник поліції повідомив, що це протокол, однак, про що він так і не зрозумів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно положень ст. 247 КУпАП.

Як встановлено судом, працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №382657 від 04.03.2023 року відносно ОСОБА_1 , за те, що останній 04.03.2023 року о 11 год. 25 хв., в м. Вінниці по вул. Лебидинського, 15, керував транспортним засобом «Тoyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зазначене у протоколі порушення ОСОБА_1 п. 2.1а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП, підлягає доведенню «поза розумним сумнівом».

Однак, судом не встановлено, а працівниками поліції не доведено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Зокрема, останній у судовому засіданні зазначив, що знаходився в автомобілі в якості пасажира, а за кермом автомобіля перебував його батько.

Вищевказані покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними та узгоджуються із наданими в судовому засіданні документами.

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_1 про перебування його в автомобілі в якості пасажира в процесі судового розгляду не встановлено. Очевидців (свідків), які б підтверджували обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №382657, а саме факту керування ОСОБА_1 04.03.2023 року о 11 год. 25 хв., в м. Вінниці по вул. Лебидинського, 15, транспортним засобом «Тoyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що уповноважені особи підрозділу патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №382657 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не встановили всіх обставин справи та не вжили інших заходів щодо об`єктивного визначення чи дійсно ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене та виходячи із вимог ст. 62 Конституції України, судом не встановлено достатньо доказів котрі б з достовірністю та об`єктивністю вказували на вчинення ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 126, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: