Справа № 206/1158/23
Провадження № 3/206/690/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська 16.03.2023 з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 043252 від 22.02.2023, гр. ОСОБА_1 , 22.02.2023 об 11 год. 40 хв., в м. Дніпро, Самарський район, вул. Базова, буд. 7, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі, просив закрити розпочату відносно нього справу про адміністративне правопорушення, оскільки він у вказаний час не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять доказів вчинення ним вказаного правопорушення, про що надав суду письмову заяву.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 , суд приходит до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Положеннями п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), передбачено, що механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з абз. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушеннями, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. п. 4 п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція з оформлення), протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Так, у графі протоколу про адміністративне правопорушення «до протоколу додаються» зазначено, що до протоколу додається рапорт та відеозаписи з бодікамер № 471452,469358, проте вказані відеозаписи фактично до матеріалів справи не долучені, що не відповідає вимогам Інструкції з оформлення.

На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 , 22.02.2023 об 11 год. 40 хв., в м. Дніпро, Самарський район, вул. Базова, буд. 7, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, свідчить виключно складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення та складений рапорт, в той час, як ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає, а будь-які інші докази на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучені.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За об`єктивним переконанням суду протокол про адміністративне правопорушення разом із рапортом поліцейського не формують такої сукупності доказів, які б беззаперечно підтверджували те, що вказане правопорушення було вчинене, та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно винна у його вчиненні, оскільки з дослідження вказаних доказів не підтверджується навіть сам факт керування транспортним засобом за вказаною адресою та у вказаний час.

Наведені обставини свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, в якому звинувачується ОСОБА_1 відповідно до протоколу.

З огляду на те, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283-287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочате відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.В. Поштаренко