ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/110/23 Справа № 707/2910/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Суходольський О. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисниці Банах І.В. на постанову Черкаського райсуду Черкаської обл. від 12.01.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , про-

живає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподат-ковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 10.12.2022 р. о 21 год. 20 хв. на а/д Р-10 50 км+700 м Черкаського р-ну Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault р/номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Alcotest

Drager AR LM-6370, тест № 143, результат позитивний 2,07 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисниця Банах І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , будь яких повісток останній не отримував, матеріали справи не містять належних доказів про його сповіщення про судове засідання, також він перебуває на військовій службі, що унеможливлює його явку до суду. Захисниця зазначає, що за припущенням ОСОБА_1 обставини справи стосувались його зупинення працівниками поліції 10.12.2022 р. о 21 год. на вул. Канівська у м. Черкаси, коли він віз свою малолітню дитину, яка отримала травму, до лікарні. Оскільки ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу, то він вважав що поліцейські не вбачали в його діях складу правопорушення. Також, зазначає, що суд безпідставно не застосував аналогії кримінально процесуального законодавства до розгляду цієї справи та не зупинив провадження в зв`язку в проходженням ОСОБА_1 військової служби до звільнення його зі служби. Законодавець не пов`язує зупинення провадження у зв`язку з проходженням військової служби з ухиленням особи від відповідальності. В період внесення змін до ст. 335 КПК України судова практика судів України у справах про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про широке застосування зупинення провадження у цих справах за аналогією з КПК України.

Крім того, захисниця подала клопотання, в якому з посиланням на КПК України та можливість застосування принципу аналогії закону, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військо-вослужбовцем, просила зупинити апеляційне провадження до звільнення останнього з військової служби.

Розгляд цієї справи за апеляцією захисниці ОСОБА_2 призначався на 17.02.2023 р. на 11 год. та 20.03.2023 р. на 10 год. В судове засідання суду апеляційної інстанції нез`явилися ні правопорушник, ні його захисниця, яка двічі подала клопотання про зупинення провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифіко-вана Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юри-дичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, ад-міністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалі-зуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступно-сті правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд клопотання про понов-лення строку на апеляцію без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника та його захисниці.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтова-ність постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушен-ня норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 10.12.2022 р. о 21 год. 20 хв. на а/д Р-10 50 км+700 м Черкаського р-ну Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Alcotest Drager AR LM-6370, результат позитивний та склав 2,07 ‰, чим водій порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протип-равна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський поря-док, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку зако-ном передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських пре-паратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина Чорного у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 099121 від 10.12.2022 р. ( а. пр. 1) який складено уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд у постанові послався на дані протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 099121 ( а. пр. 1), дані акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а. пр. 4); дані огляду на стан сп`яніння, встановлених за допомогою «Alcotest Drager ARLM - 6370» № 143, результат 2,07 % ( а. пр. 3); дані рапорту командира взводу № 2 роти № 3 БУПП в Черкаській обл. ДПП від 10.12.2022 р. ( а. пр. 5); дані відеозапису, які містяться на диску DVD-R ( а. пр. 7).

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до ді-ючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

За наявності визначених законом підстав та ознак, поліцейський проводить огляд водія на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Порушень закону працівниками поліції при проведенні огляду допущено не було, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою в цій частині.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд першої інстанції розцінив як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно відеозапису, доданого до матеріалів справи, чітко видно і чути, що ОСОБА_1 розповідає поліцейським свою версію на місці події про те, що він віз свою малолітню дитину, яка отримала травму, до лікарні. Зазначена версія є неправдоподібною, оскільки ОСОБА_1 в автомобілі один. Крім того, ОСОБА_1 сказав поліцейським, що вживав алкогольні напої, а саме: пляшку вина і дві пляшки пива та погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager, результат виявився позитивним та склав 2,07‰.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відео-фіксації скоєного ОСОБА_1 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також, безпідставними апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що

суд безпідставно не застосував аналогії кримінально процесуального законодавства при розгляді цієї справи та не зупинив провадження в зв`язку в проходженням ОСОБА_1 військової служби до звільнення його зі служби, тому що суд першої інстанції розглянув клопотання та обґрунтував своє рішення про розгляд справи в загальному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Стосовно клопотання захисниці про зупинення апеляційного провадження до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, то апеляційний суд виходить із того, що нормами КУпАП передбачено тільки зупинення строку розгляду адміністративних справ про адмінпра-вопорушення, пов`язані з корупцією ( ч. 4 ст. 277 КУпАП). Виходячи із системного аналізу норм КУпАП, апеляційний суд не вбачає однозначних підстав для застосування принципу аналогії закону та застосування вимог ч. 1 ст. 335 КПК України для зупинення апеляційного провадження, а тому клопотання захисниці не підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови, в тому числі і права на захист, допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Черкаського райсуду Черкаської обл. від 12.01.2022 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А. В.