ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Гречка Є.В.,

Захисника-адвоката Горобця Р.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Горобця Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 31.10.2022, близько 23:35 год. в м. Харкові, по вул. Загородня, 16/68, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний блок, чим порушив п. 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Також, 31.10.2022, близько 23:50 год. в м. Харкові, по вул. Академіка Павлова, 143, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Горобець Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на формальний розгляд справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та помилковість в здійсненні оцінки зібраним доказам, просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує про відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак висновки суду щодо доведеності його винуватості як в скоєнні ДТП, так і в частині відмові від проходження огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на доказах, які-б відповідали критерію поза розумним сумнівом.

Зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомив суд, що ОСОБА_1 не керував авто, а за кермом перебувала інша особа.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку захисника особи, яка притягується до відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення ААД №223415 від 01.11.2022 за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , з зазначенням щодо дачі пояснень на окремому аркуші,

схема місця ДТП, з особистим підписом ОСОБА_1 ,

пояснення водія стосовно обставин скоєного ДТП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №077478 від 01.11.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу,

розписка ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , залишення його на місці зупинки та зобов`язання не керувати до повного протверезіння,

відеозапис з бодікамери працівника поліції,

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_1 стосовно скоєного ДТП, він, 31.10.2022 керуючи автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Академіка Павлова з боку вул. Валентинівська, біля будинку №110, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з бетонним блоком. В допомозі БШМД потреб не маю.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з бодікамери працівника поліції, під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , на питання працівника поліції «На який блок наїхав, на Барабашова?», останній відповів «На барабані» (00:58 год.).

Факт скоєння ДТП у вигляді наїзду на нерухомий залізобетонний блок саме ОСОБА_1 доводиться як його особистими поясненнями, так і власним підписом в схемі ДТП в графі «учасник пригоди».

Об`єктивних доказів наявності в місці дорожньої пригоди будь-яких інших учасників чи очевидців матеріали справи не містять.

Доводи захисника Горобця Р.М. про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не беруться апеляційним судом до уваги та спростовуються вищевказаними доказами, які зібрані працівниками поліції з дотриманням вимог закону та не були спростовані в ходів розгляду справи.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ані в протоколі, ані в поясненнях водій не заперечує факту керування авто, як на тому наголошує захисник та не згадує будь-якого іншого водія, про що в подальшому зазначав свідок ОСОБА_2 під час свого допиту в суді першої інстанції.

До зазначених показів необхідно віднестись критично, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі в їх сукупності, сам свідок знаходиться в приятельських відносинах з притягнутим, який під час оформлення протоколу та надання своїх пояснень не згадував про іншу особу, яка замість нього керувала транспортним засобом.

За нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , на питання поліцейського «Освидетельствование проходить будеш?», ОСОБА_1 відповів «Та а смысл, я ж пьяный» (01:00 год.).

В подальшому, після залучення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зібрані працівниками поліції докази та долучені до матеріалів справи стосуються фактичних обставин справи, є належними та в своїй сукупності відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та відповідно не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Горобця Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна