Єдиний унікальний номер 205/7227/23
Номер провадження3/205/3505/23
Справа № 205/7227/23
Провадження № 3/205/3505/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 , ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2023 року із ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 та за ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Постановою судді від 24.07.2023 року вищевказані адміністративні справи було об`єднано в одне провадження.

Згідно протоколу серії ВАВ № 591130 від 01.07.2023 року встановлено, що 17.06.2023 року о 15:00 годин ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання, висловлював образи та погрози на адресу свого сина ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП

Він же, згідно протоколу серії ВАВ № 927828 від 14.06.2023 року 14.06.2023 року о 20:00 годин, знаходячись за місцем свого проживання, висловлювався нецензурною лайкою у бік співмешканки ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП., оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим судом про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 1732, ч. 2 ст. 1732 КУпАП за наступних підстав.

Частиною 1 статті 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Іншими відомостями, також, є докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протоколи, складені відностно ОСОБА_1 , не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, так як складені з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки фактично хоч і містять кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч. 1 та ч. 2 ст. 1732 КУпАП, проте вони належним чином не встановлені, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цих протоколів.

Крім того, як протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 927828 від 14.06.2023 року та серії ВАВ № 591130 від 01.07.2023 року, так і матеріали провадження не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 потерпілим особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будь-яких наслідків.

Окрім того, протоколи серії ВАВ № 927828 від 14.06.2023 року та серії ВАВ № 591130 від 01.07.2023 року та додані до них матеріали не містять відомостей, які б вказували на конкретні правові докази, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як це передбачено ч.ч. 1,2 ст. 1732 КУпАП.

Крім того, в протоколах не зазначено також про свідків адміністративного правопорушення, які можуть підтвердити обставини, що викладені в протоколах, та не зазначено і не долучено до матеріалів справи будь-яких інших належних доказів вчиненого правопорушення, лише письмові пояснення потерпілих осіб та пояснення ОСОБА_1 , а також відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно із ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення, недостатньо доказів, як події так і складу правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 1732 КУпАП, а тому суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 1732, 245, 247, 251, 256, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 1732 , ч. 2 ст. 1732 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Федотова В.М.