Номер провадження: 33/813/274/23
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

апелянта ОСОБА_1 ,

представників ОСОБА_1 адвоката Гудкова С.О., адвоката Єршової А.С.,

Морозової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гудкова Сергія Олексійовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2022 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с. 27-28).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №098336 від 07.10.2022 року, ОСОБА_2 07.10.2022 року о 11:10 год. в м. Одеса на регульованому перехресті вул. Торгова з вул. Пастера №21, керуючи транспортним засобом Nissan Micra, державний номер НОМЕР_1 , здійснила проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Від зазначеного зіткнення автомобіль Nissan Micra, по інерції, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб BMW X5, державний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п.8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Гудков С.О. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та ухвалити нову, якою ОСОБА_2 визнати винною та притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.36-40).

Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гудков С.О. просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови (а.с.42-44).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.02.2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гудкова С.О. було задоволено, строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року було поновлено (а.с.74-75).

У судове засідання 21.02.2023 року з`явились ОСОБА_1 та його адвокат Гудков С.О., ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які дали свідчення стосовно обставин викладених в протоколі, однак через необхідність витребувати у справі додаткові докази, розгляд справи було відкладено на 21.03.2023 року на 11 год. (а.с.57-60, 66-73).

Крім того, постановою Одеського апеляційного суду від 21.02.2023 року з Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси («Центр-077») було витребувано матеріали відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, що встановлені в м. Одеса, на регульованому перехресті вул. Торгової з вул. Пастера №21, за 07.10.2022 року, в період часу з 10.50 год. до 11.20 год. (а.с.76-77).

Із наданої 22.02.2023 року відповіді від КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси («Центр-077») вбачається, що виконати вищезгадану постанову суду не було можливим, через закінчення граничного строку зберігання інформації в Системі, який гарантовано складає 14 діб (а.с.86-87).

Однак, супровідним листом Одеського апеляційного суду від 22.02.2023 року від КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси («Центр-077») було витребувано інформацію про те, чи взагалі відбувався відеозапис камерами зовнішнього спостереження, що встановлені в м. Одесі на регульованому перехресті вул. Торгової з вул. Пастера №21, за 07.10.2022 року, в період часу з 10 год. 50 хв. до 11 год. 20 хв. (а.с.89).

02.03.2023 року від КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси («Центр-077») надійшла відповідь, з якої вбачається, що за запитуваною адресою, а саме регульоване перехрестя вул. Торгової з вул. Пастера №21, камери зовнішнього відеоспостереження відсутні.

Найближчі камери зовнішнього спостереження, якими міг би бути зафіксований факт ДТП належать КУ «СМЕП», розташовані на перехресті вул. Софіївська вул. Торгова, на не значній відстані від запитуваної локації (близько 200 м), їх оглядовість могла охоплювати місце пригоди, але через закінчення гарантованого строку зберігання інформації в Системі, який гарантовано складає 14 діб, надати інформацію не надається можливим.

Найближчі камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр-077» розташовані на перехресті вул. Ольгіївської вул. Пастера, на значній відстані від запитуваної локації (близько 400 м), у зв`язку з чим, їх оглядовість не охоплює місце пригоди (а.с.90-91).

Отже, з наданих відповідей, не є можливим встановити винуватість чи невинуватість ОСОБА_2 у порушенні правил ПДР України, внаслідок чого сталась вище згадувана ДТП.

У судове засідання, призначене на 21.03.2023 року прибули апелянт ОСОБА_1 та його представник Єршова А.С., яка діяла на підставі Ордеру про надання правової допомоги (а.с.92), а також не є родичкою судді у справі ОСОБА_6 , Морозова Л.В. та свідок ОСОБА_7 (а.с.97-98).

Потерпілий ОСОБА_8 (водій транспортного засобу BMW X5, державний номер НОМЕР_3 ), у судове засідання 21.03.2023 року на з`явився, хоча був належним чином повідомлений, у строк передбачений ст.277-2 КУпАП (а.с.82).

Що стосується суті апеляційної скарги, то, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників ДТП та свідків, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і суб`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки суб`єктивної та об`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по даній справі відносно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №098336 від 07.10.2022 року, ОСОБА_2 07.10.2022 року о 11:10 год. в м. Одеса на регульованому перехресті вул. Торгова з вул. Пастера №21, керуючи транспортним засобом Nissan Micra, державний номер НОМЕР_1 , здійснила проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , від зазначеного зіткнення автомобіль Nissan Micra по інерції допустив наїзд на припаркований транспортний засіб BMW X5, державний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню), потрібні факти: особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено ПДР України) і заподіяння або спричинення збитку.

Так, в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 адвокат Гудков С.О., окрім іншого, зазначав, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги висновок експерта №11109220 від 20.12.2022 року за результатами автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів Nissan Micra, державний номер НОМЕР_1 , ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , та BMW X5, державний номер НОМЕР_3 , від 30.11.2022 року.

Таке твердження вмотивоване тим, що у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про призначення експертизи, в якому прописане одне єдине питання до експерта, а саме: «дія якого з водіїв спричинила ДТП?», в той час як у висновку прописані зовсім інші:

1.З якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 до зіткнення?

2.Чи спроможна з технічної точки зору версія водія автомобіля Nissan Micra р/н НОМЕР_4 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 ?

3.Як з технічної точки зору повинен був діяти водій автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 в даній ДТП і чи мав він технічну можливість запобігти ДТП?

4.Як з технічної точки зору повинен бути діяти автомобіль Nissan Micra р/н НОМЕР_1 в даній ДТП і чи мав він технічну можливість запобігти ДТП?

5.Дія водія автомобіля Nissan Micra р/н НОМЕР_1 чи ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 є технічною причиною ДТП, що розглядається?

Крім того, як вбачається з висновку судового експерта №11109220 від 20 грудня 2022 року разом із заявою ОСОБА_2 про проведення експертизи експерту були надані фотокопії матеріалів адміністративної справи №522/14605/22, провадження 3/522/11960/22 (21 знімок).

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про те, що дана адміністративна справа має інший номер, а саме 522/14604/22, провадження 3/522/11959/22, не спростовані матеріалами справи, що свідчить про те, що на виконанні у експерта була зовсім інша адміністративна справа (а.с.23).

Апеляційний суд враховує, що для дачі висновку судового експерта №11109220 від 20 грудня 2022 року були надані лише дані стосовно ДТП, які надані одним із його учасників ОСОБА_2 і взагалі на було надано відомостей стосовно ДТП від другого його учасника ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з тим, що вищезазначений висновок експерта не може бути прийнятий судом як безумовний доказ невинуватості ОСОБА_2 . З цих підстав, апеляційний суд вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду слова наступного змісту:

«До такого висновку суддя прийшов в ході судового слідства, а саме, що в діях ОСОБА_2 не вбачається адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, так як згідно висновку експерта №11109220 за результатами авто технічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів Nissan Micra, державний номер НОМЕР_1 ; ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , та BMW X5, державний номер НОМЕР_3 , від 30.11.2022 року, встановлено:

1. Відповідно до наданих матеріалів, швидкість руху автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_5 в момент початку утворення слідів юза на поверхні проїжджої частини перевищувала значення 49 км/год.

2. Версія водія автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_5 в повному обсязі не може бути визнана спроможною з технічної точки зору з підстав, наведених в дослідницькій частині висновку.

Версія водія автомобіля Nissan Місrа р/н НОМЕР_1 не може бути визнана неспроможною з технічної точки зору та приймається для подальшого дослідження.

3. У даній дорожньо-транспортній ситуації належні дії водія ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 при під`їзді до регульованого перехрестя, світлофор якого працював в режимі червоного сигналу, регламентувалися вимогами п.8.7.3 е) і 8.10 ПДР України, відповідно до яких його водієві слід було утриматися від виїзду на це перехрестя, зупинившись в установленому для цього місці. Факторів технічного характеру, які перешкоджали б водієві автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_5 виконати належним чином вимоги п. 8.7.3. е) і 8.10 ПДР України, з наданих на дослідження матеріалів справи не вбачається.

4. З технічної точки зору дія водія автомобіля Nissan Місrа р/н НОМЕР_1 в момент виникнення небезпеки регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР України, відповідно до яких його водієві необхідно було застосувати заходи по зниженню швидкості аж до зупинки.

Розрахунковим шляхом було встановлено, що водій автомобіля Nissan Місrа р/н НОМЕР_1 не мала технічної можливість запобігти зіткненню шляхом належного виконання вимог п.12.3 ПДР України, зокрема шляхом своєчасного застосування гальмування, аж до повної зупинки керованого нею ТЗ.

5. На підставі наданих матеріалів дії водія автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_5 , що не відповідали вимогам п. 8.7.3. е) і 8.10 ПДР України є необхідною і достатньою умовою настання ДТП, що розглядається, тобто його технічною причиною.

Таким чином, взявши до уваги пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , дослідивши висновок експерта №11109220 від 20.12.2022 року, суддя приходить до висновку, що зібрані докази в ході судового слідства спростовують факт причетності ОСОБА_2 до ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів: ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_2 ; BMW X5, державний номер НОМЕР_3 , при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах».

У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом п. 16.5 ПДР України, передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно з п.16.8. ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Отже, оскільки матеріалами справи не підтверджуються доводи іншого учасника ДТП ОСОБА_1 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя доріг вул. Торгової та вул. Пастера, буд. 21, на заборонений червоний сигнал світлофору, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку взявши до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що автомобіль під її керуванням, виїхавши на перехрестя вул. Торгової та вул. Пастера, буд. 21 на зелений сигнал світлофору, який почав блимати, мала закінчити свій маневр, як то передбачено п.16.8 ПДР України.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у свої постанові від 26.07.2019 року справа №715/4088/17 року, вказавши, що якщо у разі виїзду на перехрестя увімкнувся жовтий або червоний сигнал світлофору, то водій повинен продовжити рух, щоб не створювати аварійну ситуацію.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Гудкова С.О. про те, що ОСОБА_1 як іншого учасника ДТП, не було сповіщено про розгляд справи, що позбавило його реалізації своїх прав як учасника ДТП, що передбачено ст. 277-2 КУпАП, заслуговують на увагу, однак зазначені обставини не є підставою для скасування законного судового рішення.

Більше того, судом апеляційної інстанції враховано, що суд першої інстанції виконав вимоги ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, належним чином сповістивши про час і місце проведення судового засідання, яке відбулось 21 грудня 2022 року, правопорушника ОСОБА_2 (а.с.20).

Стосовно показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , то колегія суддів зазначає, що жоден із указаних свідків не надав суду однозначної відповіді, на який сигнал світлофора рухався на перехресті автомобіль Nissan Micra, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_9 взагалі не з`явився до суду апеляційної інстанції для дачі пояснень і заявник клопотання ОСОБА_1 , а також його представник в судовому засіданні 21.03.2023 року відмовились від його виклику в судове засідання для допиту в якості свідка.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму ВСУ № 14 від 23.13.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ст.62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскільки доводи ОСОБА_2 про те, що автомобіль під її керуванням закінчував перехрестя доріг вул. Торгової та вул. Пастера, буд. 21, не спростовані матеріалами справи, та матеріалами справи не підтверджуються доводи іншого учасника ДТП ОСОБА_1 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя доріг вул. Торгової та вул. Пастера, буд. 21 на заборонений червоний сигнал світлофору, то підстави для скасування оскаржуваної постанови суду і визнання ОСОБА_2 винною у вчинення ДТП 07.10.2021 року об 11 год. 10 хв., матеріали справи не містять.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, в частині посилання суду на Висновок експертизи №11109220 від 20 грудня 2022 року (а.с.23-26).

Оскільки доводи апеляційної скарги постанову суду в цій частині частково спростовують, то апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з її мотивувальної частини абзаци, які починаються словами: «До такого висновку суддя прийшов в ході судового слідства…» і закінчуються словами: «…при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах».

В решті постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2022 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гудкова Сергія Олексійовича задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2022 року змінити та виключити з її мотивувальної частини абзаци, які починаються словами: «До такого висновку суддя прийшов в ході судового слідства…» і закінчуються словами: «…при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.»

В решті постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.03.2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда