ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1281/23 Справа № 192/849/23 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Щербини Євгена Миколайовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Шарівка, Царичанського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01 травня 2023 року о 09 год. 40 хв. на 440 км автошляху Н-08, ОСОБА_1 керував автомобілем МАН, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло, на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Щербина Є.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано заяву ОСОБА_1 про надання копії відеодоказу, проігноровано заяву сторони захисту про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та надання часу для побудови лінії захисту, проігноровано заяву захисника про необхідність дочекатись висновків з медичного закладу щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 , проігноровано заяву про виклик співробітника поліції.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, відеозапис є не безперервним, на ньому відсутні обставини зупинки транспортного засобу та складання протоколу. Працівниками поліції не роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду.

Також зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, яким чином виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Також вказує, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, позбавлення права керування транспортними засобами негативно вплине на його нормальне життя, позбавить його можливості заробляти на життя, пересуватися по роботі, власним потребам, допомагати батькам.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Щербина Є.М. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Вважаю, що зазначена постанова судді є необґрунтованою.

Суддя районного суду не вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв необґрунтоване рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення вимог законодавства при складанні адміністративного протоколу.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року № 1452/735(далі Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до п. 6 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції визначена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наведена в додатку 1до цієї Інструкції. Відповідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Досліджуючи відеозапис, долучений до матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено проведення працівниками поліції огляду на виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . Водій спілкується з поліцейськими спокійно, реакцію зіниць очей у нього ніхто не перевіряє.

Крім того, наявний в матеріалах справи відеозапис, в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, не є безперервним.

З відеозапису неможливо встановити усі обставини події, а крім того, на відеозаписі не зафіксовано моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу.

Апеляційним судом встановлено, що з відеозапису лише вбачається, що в приміщенні відділу поліції ОСОБА_1 пропонують пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння, від якого останній відмовляється.

В свою чергу, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначає на неправомірні дії працівників поліції, які, з метою спонукання ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, вказують про можливість не відкриття відносно останнього кримінального провадження.

Крім того, як зазначив ОСОБА_1 , після того, як він відмовився від проходження медичного огляду, одразу попросив пройти такий огляд.

На думку апеляційного суду такі обставини могли мати місце.

Так, до матеріалів провадження долучений висновок КП ДБКЛПДДОР від 24.05.2023 року, відповідно до якого 01.05.2023 року, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння не перебуває.

На думку апеляційного суду, наявність вищезазначеного медичного висновку, вказує на незаконність підозри працівників поліції щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису ставить під сумнів дотримання працівником поліції процедури направлення водія на огляд.

Вказані дії працівників поліції є істотним порушенням, що в свою чергу виключає доведення поза розумними сумнівами винуватості особи у вчиненні порушення п. 2.5 ПДР України.

Зазначені порушення при складанні адміністративного матеріалу в своїй сукупності не дають суду повних та обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, а тому апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності, належності та допустимості.

Отже, районним судом не були належно виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, тому апеляційний суд враховуючи вищенаведене приходить до висновку, що судом першої інстанції вимоги Закону про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи не були дотримані. Не було звернуто увагу на вказані вище обставини та поза розумним сумнівом не доведено вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд зазначає, що в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Щербини Євгена Миколайовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун