Справа № 277/263/22
П О С Т А Н О В А

27 березня 2023 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №265556 від 28.04.2022 року, зі змісту якого вбачається, що 28.04.2022 року о 10 год. 00 хв. в с. Степанівка по вул. Горбівській ОСОБА_1 керував трактором «Білорус» без номерного знаку, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №265556 від 28.04.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 28.04.2022 року о 10 год. 00 хв. в с. Степанівка по вул. Горбівській керував трактором «Білорус» без номерного знаку, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, ксерокопією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №945210 від 28.04.2022 року відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ст.126 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписами. На вказаних відеозаписах, зокрема відображено момент спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , під час якого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в лікарні. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовився. Під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст.251 КУпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, стверджується письмовими матеріалами справи, а тому щодо нього слід застосувати стягнення в межах санкції відповідної статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Призначаючи вид і розмір адміністративного стягнення, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.ст.23-24, 27, 30, 33-35, 130 ч.1, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. В. Заполовський