П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.08.2023 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що Згідно з постанови про закриття криманіального провадження від 17.05.2023 року за № 0000375 від 09.05.2023 року про те, що 21.03.2023 року о 14:54 год. в м. Львові по вул. Багряного, 39 в магазині «Близенько» ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, сума викраденого товару під час розслідування не встановлена та не перевищує 268,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Відтак приходжу до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності правопорушника, на підставі наявних у справі доказів.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення правопорушника. В яких ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні визнає та обіцяє більше правопорушень не вичиняти.

Частиною 1 статтею 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №949391 від 07.06.2023 року, поясненнями правопорушника.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП доведена повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами. Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 170 (сто сімдесят гривень) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя Мартьянова С.М.