ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/600/23

Провадження № 3/568/340/23

12 червня 2023 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданого Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області від 26.02.2004 р. РНКОПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив:

19.04.2023 р. о 19 год. 00 хв. в с.Рідків по вул.Набережна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 5281» д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Драгер 6820», що підтверджується тестом №2038 від 19.04.2023 р. Результат огляду становить 1,89 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України,за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

19.04.2023 р. о 19 год. 00 хв. в с.Рідків по вул.Набережна водій автомобіля «BMW 5281» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (паркан). Внаслідок чого автомобіль тримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, 19.04.2023 р. о 19 год. 00 хв. в с.Рідків по вул.Набережна водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «BMW 5281» д.н.з. НОМЕР_3 здійснив наїзд на перешкоду та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 12.06.2023 р. справи №568/600/23 (провадження по справі №3/568/340/23), №568/601/23 (провадження по справі №3/568/341/23), №568/602/23 (провадження по справі №3/568/342/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднанні в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №568/600/23 (провадження по справі №3/568/340/23).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини викладенні в протоколах про адміністративне правопорушення. Просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Згідно до ст.124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП його вина доведена протоколами про адміністративне правопорушення серія ААД №172912, серії ААД №172904, серії ААД №172911 від 19.04.2023 р.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: актом огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.04.2023 р.; тест «Alcotest Драгер 6820» №2038 швидкість реакції, результатів тестування на алкоголь, встановлено, що 19.04.2023 р. о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 1.89 % проміле; схемою місця ДТП від 19.04.2023 р.; DVD дисками та іншими дослідженими судом доказами.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Окрім того порушив п.13.1 ПДР України, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 посвідчення водія не отримав.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Щодо визначення покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП, суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому. Обставин, які обтяжують його відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 24, 34, 35, 36, 121, 130, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк