справа № 336/7480/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно про протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2023 серії ВАВ № 444785, 01 червня 2023 року 12-00 год. ОСОБА_1 , будучи раніше підданою адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (16.08.2021), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, принижувала, штовхала та подряпала бік свого чоловіка ОСОБА_2 у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи відповідно до довідки про доставку повістки у додаток «Viber» повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань не подавала.

Потерпілий повідомив суду, що ОСОБА_1 неодноразово відносно нього вчиняє психологічне насильство. На теперішній час вони розірвали шлюб (рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2023), та колишня дружина мешкає окремо, діти залишилися із ним - продовжують проживати за адресою, зазначеною у протоколі. Пояснив, що на час вчинення правопорушення жили з дружиною, дітьми та його матір`ю в цій квартирі. В зазначений у протоколі день, а саме близько 11-00 год., у них з ОСОБА_1 стався конфлікт. Він, з метою припинення конфлікту, залишив місце сумісного проживання. Близько 17-00 год. повернувся, однак двері були зачинення зсередини. Дружина з того боку дверей запевняла, що вона не зачинялася, пояснювала, що це зламаний замок. Він викликав поліцію, що б відкрити двері. Також з роботи приїхала його мати. Поведінку колишньої дружини воліє забути «як страшний сон».

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, доведенню підлягає, зокрема, і час вчинення правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

За частиною 1 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб (ч. 2 ст. 173-2 КУпАП).

Враховуючи тяжкість покарання, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке пов`язана з обмеженням волі, провадження у цій справі повинно здійснюватися із дотриманням гарантій, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, зокрема з дотриманням принципу презумпції невинуватості та критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Обов`язок доведення вини, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме виражалася нецензурною лайкою в бік свого чоловіка , принижувала його, штовхала і подряпала 16.08.2021 о 12-00 год.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відтак направленість умислу (обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері) та наявність наслідків для потерпілого (виникнення побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційної невпевненості, нездатність захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи) є обов`язковими ознаками діяння для його визначення як психологічного насильства.

За наведеного об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягає у формі вчинення діянь психологічного характеру, складають висловлення словесних образ, погроз, приниження, переслідування, залякуванні тощо, що викликало у потерпілого побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдало чи могло завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що полягає у формі вчинення діянь психологічного характеру, характеризується наявністю вини у формі умислу, що направлений на обмеження волевиявлення потерпілої особи, контроль у репродуктивній сфері.

Натомість, всупереч положень 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені вищенаведені обов`язкові кваліфікуючі ознаки, що вказує на неконкретність обвинувачення та суттєво порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Крім того, на підтвердження винуватості у вчиненні 01.06.2023 о 12-00 год. ОСОБА_5 домашнього насильства посадова особа, що склала протокол, долучила ряд доказів.

Однак лише письмові пояснення потерпілого та його пояснення в судовому засіданні можуть свідчити про вчинення ОСОБА_1 діянь, які мають певні ознаки домашнього насильства.

Натомість письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.06.2023 про те, що саме ОСОБА_2 того дня вчиняв щодо неї насильство, залишилися не спростованими, посадова особа, яка склала протокол, не надала достатніх доказів на спростування таких тверджень.

Пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (сусідів учасників справи) підтверджують наявність тривалих конфліктів, однак жодний з них не був очевидцем описаного у протоколі правопорушення, що сталося 01.06.2023 о 12-00 год.

Пояснення матері потерпілого, ОСОБА_8 , також не можуть бути достатніми доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 , адже з її пояснень вбачається, що її син того дня зателефонував о 17-00 год., та повідомив про те, що його додому не пускає дружина. Після цього свідок приїхала, та о 18-50 год. вдалося відчинити двері. Тобто і вказаний свідок не був очевидцем описаного у протоколі правопорушення, що сталося 01.06.2023 о 12-00 год.

Крім того, суд зауважує, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП відомості про вказаних свідків у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, що суттєво порушує право особи на захист.

По суті, всі докази по справі ґрунтуються лише на письмових поясненнях потерпілого, проте ці пояснення не містять даних, які б вказували на наявність вищезгаданих обов`язкових ознак домашнього насильства, у тому числі психологічного характеру.

В судовому засіданні потерпілий також не зміг пояснити у чому саме проявлялося домашнє насильство, у тому числі психологічного характеру, на наявність якого ОСОБА_2 покликався в суді.

Відтак надані суду докази не є достатніми для визнання особи винуватою у вчиненні домашнього насильства, тобто адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до стандарту доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Є.С. Боєв