Справа №: 452/310/23
П О С Т А Н О В А
24 березня 2023 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , -
- за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30.12.2022р. о 18.10год по вул. Відродження в м. Рудки Самбірського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи автомобілем марки «Volvo V-50» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , котра отримала тілесні ушкодження, чим порушив пункти 2.9а, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю; щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння заперечив та пояснив, що жодних спиртних напоїв того дня не вживав, а наявний вміст алкоголю за результатом тестування міг бути через споживання медичних препаратів, - що ніким не досліджувалось та жодним чином ніким його заяви тоді про це не було взято до уваги.
Адвокат Дахновський В.Т. у зв`язку з такою позицією просив провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у тому числі з тих підстав, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо особи грубо порушено вимоги Інструкції, а тому такий огляд є недійсним, зауважив, що лікар, котра проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння не пройшла спеціальну підготовку і тематичне удосконалення за відповідною програмою, а отже на мала право проводити такий огляд, відтак він уважається недійсним; звернувся до судді про витребування підтверджуючих документів із Самбірської ЦРЛ; вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 складений з порушенням вимог цієї Інструкції, а тому є недопустимим доказом; щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то його довіритель повністю визнає свою провину та щиро розкаюється у вчиненому.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходжу до наступного висновку:
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, суддя переконаний у доведенні винуватості правопорушника у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вина особи стверджується безпосередньо його поясненнями у суді, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
При обранні виду та розміру стягнення, виходячи із пояснень правопорушника та матеріалів справи до особи слід застосовувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Із приводу наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід зазначити наступне:
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із системного аналізу вказаних положень слідує, що за умови застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису наявність двох свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою. При цьому, матеріали відеозапису обов`язково повинні долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення) (пункт 15 розділу ІІ).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №172447 від 17.01.2023р. в графі «свідки чи потерпілі» нічого не зазначено, відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення долучений не був, не зазначено, що диск додається, як і не зазначено, що велася відео фіксація огляду на стан алкогольного сп`яніння; відтак, проходження огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований належним чином.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я визначений розділом 3 вказаної вище Інструкції від 09.11.2015 року. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу 3 Інструкції). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. (п.16 розділу 3 Інструкції). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.17 розділу 3 Інструкції). Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п.19 розділу 3 Інструкції). Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.20 розділу 3 Інструкції).
Відповідно до п. 22 розділу 3 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Для встановлення всіх обставин справи за клопотанням захисника судом двічі згідно №1397/23 від 20.02.2023р, запиту №2192/23 від 14.03.2023р., витребувано у КНП «Самбірська центральна районна лікарня» необхідні відомості та докази по справі, однак такі звернення медичний заклад залишив без реагування.
Як вбачається із Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2022р., складеного о 20.00год., наявного в матеріалах справи обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем ОСОБА_3 , результат 0,6%, особа перебуває у стані сп`яніння.
На запит судді лікарнею не було надано ані матеріали про проходження водієм ОСОБА_1 медичного огляду, ані підтвердження того, що лікар ОСОБА_3 проходила тематичне вдосконалення за спеціальною програмою, що позбавило суд можливості виключити порушення порядку проходження медичного огляду, встановити, що такий проведений відповідно до Інструкції, оскільки матеріали справи відеозапису не містять.
Тому даючи законну оцінку наведеним відомостям суддя дійшов до наступних висновків. Суду не було надано витребувані докази на підтвердження надання права лікарю ОСОБА_3 проводити огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність доказів набуття відповідним медичним працівником такого права.
Крім того, із поданої захисником відповіді головного лікаря Самбірської центральної лікарні по іншій аналогічній адміністративній справі, вбачається, що лікар-терапевт ОСОБА_3 не проходила курсів тематичного вдосконалення за програмою проведення оглядів на стан сп`яніння згідно наказу МВС/МОЗ та відповідно до норм «Положення про післядипломне навчання лікарів (провізорів)», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, «Про подальше удосконалення системи післядипломної освіти та безперервного професійного розвитку лікарів та фармацевтів (провізорів)», - сертифікату не має.
Відтак, суддею із наведених даних встановлено, що лікар ОСОБА_3 не проходила тематичне удосконалення та спеціальну підготовку за програмою щодо здійснення огляду на стан сп`яніння, що передбачено розділом 3 п. 3 Інструкції, згідно якої огляд у закладах охорони здоров`я проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.
У п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Яременко проти України (№2)» від 30.04.2015 року зазначено, що судове рішення має ґрунтуватися на доказах, що отримані без порушення процесуальних прав осіб, інакше докази, отримані з процесуальними порушеннями є «плодом отруйного дерева» і рішення суду, яке ґрунтується на таких доказах, є таким, що порушує права особи на справедливий суд.
Відтак, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суддя вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Так як суду не надано із Самбірської центральної лікарні витребовуваних доказів на підтвердження відсутності порушень при проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння особи ОСОБА_1 , а із поданих стороною захисту даних вбачається, що лікар, яка проводила огляд на стан сп`яніння водія не пройшла тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно Інструкції, а також сам огляд був проведений без застосування технічних засобів фіксації або у присутності двох свідків, оскільки матеріали відеозапису не долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння був проведений з грубим порушенням вищезгаданих норм, а тому в силу закону результати огляду є недійсними, суду не надано інших належних доказів на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення доводів, суд уважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави 536,8грн.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя