Справа№464/1024/23
пр.№ 3/464/738/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в відкриторму судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №199051, вбачається, що 07.02.2023 близько 13.00 год.за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила психологічне насильство відносно своєї невістки ОСОБА_2 , а саме ображала, порожувала.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та надала пояснення про те, що не вчиняла протиправних дій відносно своєї невістки.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, всупереч зазначеному обов`язку до протоколу не долучено жодних фактичних даних, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, на розгляд суду надіслано лише протокол про адміністративне правопорушення та копію термінового забороненого припису.

Проте, сам лише протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження сукупністю інших належними та допустимими доказів, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як "кримінальне обвинувачення", оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відтак, матеріали справи не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення інкримінованого порушення особі, яка притягується до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, є складений протокол який не містить у собі підтверджень вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї невістки ОСОБА_2 .

З огляду на зазначені обставини, враховуючи відсутність належних та беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.З.Чорна