ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7468/22 Головуючий 1 інстанції Муратова С.О.
Провадження № 33/818/604/23 Головуючий апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Шинкарьова С.А., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 та його клопотанням про поновлення строку на оскарження на постанову Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року, допитавши свідка ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 11 2022 о 23-00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Тюринська, 109, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат 1,29% проміле.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись з вказаною постановою правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження з поважних причин та скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Зазначив, що він був позбавлений права на справедливий судовий розгляд у зв`язку з чим вважає, що постанова не обґрунтована і підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В суді апеляційної інстанції правопорушник підтримав повністю подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Захисник правопорушника підтримав позицію підзахисного, також просив задоволення апеляційних вимог та скасувати постанову суду першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п.8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Суд вислухавши доводи правопорушника, думку захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 224147 від 27 11 2022 (а.с.1), фактичні дані, що містяться на диску з відео-матеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), роздруківка результату тестування на алкоголь (а.с.4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2022 (а.с.6).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Тюринська, 109, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат 1,29% проміле. З результатом огляду водій ОСОБА_1 погодився. З цього документу та відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що останній був ознайомлений із його змістом особисто, протокол підписано без зауважень.

Правопорушник в апеляційній скарзі вказує на те, що він був позбавлений права на справедливий судовий розгляд. Однак, ці доводи судом апеляційної інстанції повністю спростовуються тим, що відповідно до матеріалів справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, неодноразово повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`являлась, про причини неявки не повідомляв.

Отже, суд першої інстанції дотримався вимог ст.268 КУпАП, зі змістом якої, присутність особи у справах даної категорії не визнана законом обов`язковою.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, з відеозапису нагрудної камери співробітника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 свою вину визнав і зазначив, що вживав алкогольні напої (0:04:59 на відеофіксуванні).

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами апелянта, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, наведених правопорушником в апеляційній скарзі, допущено не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 06 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції постановлено обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання правопорушника на незаконність та необґрунтованість постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись, ст. ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання правопорушника ОСОБА_1 про поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити.

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило