Справа № 199/5313/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30.08.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 03.06.2023 о 17:55 годині в місті Дніпрі по вул. Солончакова, 233 керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії БАБ № 1717052 від 09.10.2022), чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судові засідання, не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду судовими повістками, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, згідно з ордерами про надання правничої (правової) допомоги від 08.06.2023 № 30; від 08.06.2023 № 29 інтереси ОСОБА_1 представляють адвокати: Точілін Г.Ф. та Богдан Л.М., вважаю можливим розгляд справи здійснювати у відсутність ОСОБА_1 , на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Захисник Точілін Г.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав суду письмове клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вказана повторність скоєння останнім правопорушення за ст. 126 КУпАП протягом року, але доказів повторності вчинення правопорушення, матеріали справи не містять. Також матеріали справи не підтверджуються належними та допустимими доказами щодо існування та отримання ОСОБА_1 постанови серії БАБ 717052 від 09.10.2022, яка вказана працівником поліції у фабулі протоколу та про яку ОСОБА_1 дізнався тільки 03.06.2023.

Також адвокат стверджує, що органом поліції було долучено до матеріалів справи постанову серії ЕАР № 5749909 від 13.08.2022, про існування якої ОСОБА_1 дізнався згодом, у зв`язку із чим має намір готувати позов до суду про визнання вищевказаного рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того захисник акцентує, що картка обліку адміністративного правопорушення складена на ім`я ОСОБА_1 , яка долучена до адміністративного матеріалу, не є доказом по справі.

Дослідивши матеріали справи, клопотання сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 182940 від 03.06.2023, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- рапортом працівника поліції від 03.06.2023, згідно якого ОСОБА_1 у вказану дату по вул. Солончакова, 233 у м. Дніпрі керував транспортним засобом не маючи права керувати ним. Правопорушення вчинено повторно протягом року;

- засвідченою копією роздруківки постанови серії ЕАР № 5749909 від 13.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- засвідченою копією роздруківки постанови серії БАБ № 717052 від 09.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП;

- копією екзаменаційної картки водія ОСОБА_1 , згідно якої останній отримував посвідчення водія, серія НОМЕР_2 від 22.11.2018 категорії «В».

Частиною 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На переконання суду, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції, які по відношенню нього склали протокол саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки таких даних не містить протокол про адміністративне правопорушення, де жодних пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), з приводу незгоди з його змістом не зазначено.

Що стосується посилань адвоката на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо існування та отримання ОСОБА_1 постанови серії БАБ 717052 від 09.10.2022, про яку останній дізнався 03.06.2023, а також про існування й постанови серії ЕАР № 5749909 від 13.08.2022 ОСОБА_1 також не знав та наразі готується її оскаржувати в судовому порядку, суд вказує наступне.

Відповідно до фабули протоколу серії БД № 182940 від 03.06.2023 стосовно ОСОБА_1 працівником поліції було зазначено «… правопорушення вчинено повторно протягом року. 09.10.2022 постановою серії БАБ 1717052».

Стаття 256 КУпАП визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, містить обов`язковий реквізит - суть адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ст. 283 КУпАП визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, яка вказує, що постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Тобто, з припису закону свідчить, що правові категорії «суть адміністративного правопорушення» та «опис обставин, установлених під час розгляду справи» є різними та залежать від стадії провадження.

Судом встановлено, що т.в.о. заступника командиру взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області було складено протокол (опис фабули), де зазначена суть події, яка мала місце 03.06.2023 за участю водія ОСОБА_1 , під якою описав діяння правопорушника ( ОСОБА_1 ) та сформулював доказову базу обвинувачення та прийшов до висновку про висунуте обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні ним вимог пункту 2.1а Правил дорожнього руху та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та саме в межах цього обвинувачення, встановив та описав у постанові важливі обставини та юридичні факти.

Синтезуючи доказову базу по справі та відтворюючі картину події правопорушення, суд встановив детальний опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Визначальним етапом для притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП є ознака повторності правопорушення, склад якого в даному випадку передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

При цьому перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за попереднє правопорушення за такі самі дії (за таке саме правопорушення).

Крім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним та ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Відповідно до копій постанов складених працівниками поліції серії ЕАР № 5749909 від 13.08.2022, БАБ № 717052 від 09.10.2022, вбачається, що ОСОБА_1 протягом року за ч. 2 ст. 126 КУпАП вже притягувався до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що аргументи адвоката про те, що сама по собі наявність постанов за умови відсутності доказів їх вручення особі ( ОСОБА_1 ), не підтверджує повторності, оскільки останній не знав про їх існування, суд відхиляє.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Тобто, набрання законної сили постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 126 КУпАП, пов`язане з фактом її вручення особі чи відмовою особи від отримання такої постанови.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (п.п. 1, 2 Розділу ІІІ) дозволяється розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення при цьому не складається. Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема, частиною другою статті 126, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, постанови серія ЕАР № 5749909 від 13.08.2022, БАБ № 717052 від 09.10.2022 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесені на місці вчинення адміністративного правопорушення ( АДРЕСА_2 ; м. Дніпро, вул. Казакевича, 3).

Згідно з абз. 5 пункту 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Тобто, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, передбачено вручення копії постанови безпосереднього на місці розгляду справи, а саме на місці вчинення правопорушення.

Отже, посилання захисника Точіліна Г.Ф. на відсутність доказів отримання вказаних постанов, суд вважає безпідставними.

При цьому суд звертає увагу й на те, що на даний час ОСОБА_1 знає про наявність вищевказаних постанов і станом на час розгляду цієї справи постанови набрали законної сили. Згідно даних Єдиного Реєстру Судових Рішень та Судової Влади України убачається, що станом на день розгляду справи постанови: серія ЕАР № 5749909 від 13.08.2022, БАБ № 717052 від 09.10.2022 ОСОБА_1 в суді не оскаржувалися.

Щодо відсутності зазначення в п. 10 постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі: серія ЕАР № 5749909 від 13.08.2022, БАБ № 717052 від 09.10.2022 про їх отримання, то суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи додано засвідчені копії роздруківки постанов, а не їх копії, винесених на місці вчинення правопорушення. Отже, в доданих до матеріалів справи копіях роздруківок постанов (в п. 10) не може бути відображено даних про їх отримання, чи про його відмову в отриманні.

Окрім цього, суд враховує і те, що наявність не скасованих постанов про адміністративні правопорушення, свідчать про встановлення судом фактів порушення певною особою вимог відповідної норми закону, а не вжиття цією особою заходів щодо оскарження та скасування винесених відносно неї постанов про адміністративне правопорушення, свідчить про фактичну згоду цієї особи з даними постановами та згоду з встановленими фактами.

Отже, суд вважає, доведеним ознаку повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд не приймає доводи захисника про те, що картка обліку адміністративного правопорушення складена на ім`я ОСОБА_1 не є доказом по справі, оскільки вищевказане не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст.126 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: І.В. Дяченко