Справа № 490/5454/22
Провадження № 33/812/127/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Шубіною Яною В`ячеславівною - на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298475 від 16 листопада 2022 року вбачається, що 16 листопада 2022 року о 15:15 годині ОСОБА_1 в м. Миколаєві по вул. В. Морській, 55, керував транспортним засобом «Toyota Highlander», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, також було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на що водій погодився. Згідно висновку лікаря №1163 від 16.11.2022 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Шубіна Я.В. - подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила постанову суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Шубіна Я.В. зазначала, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки автомобіль "Toyota Highlander" було зупинено з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок відсутності визначених законом підстав зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення. Так згідно доказів, які містяться в матеріалах справи, поліцейські не зупиняли автомобіль "Toyota Highlander" НОМЕР_1 , не встановили та не зафіксували належними та допустимими доказами хто саме керував автомобілем «Toyota Highlander» НОМЕР_2 . В оскаржуваній постанові суд прямо вказав, що зупинка транспортного засобу «Toyota Highlander» відбулась не уповноваженими працівниками поліції, а водієм транспортного засобу «Мерседес»- ОСОБА_2 за нібито вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та спробі втечі з місця правопорушення. При цьому факт вчинення ДТП за участі транспортного засобу «Мерседес» належного ОСОБА_2 та «Toyota Highlander» належного ОСОБА_1 жодним чином не було доведено в суді належними та допустимими доказами. Відсутність постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (вчинення ДТП) підтверджує, що зупинка транспортного засобу «Toyota Highlander». була здійснена особою, яка не мала на те передбачених законом підстав. З огляду на викладене всі подальші дії працівників поліції, направлені на доведення вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, є безпідставними. Також апелянт посилалась на неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шубіна Я.П. не з`явились, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Крім того в даній заяві вони підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та зазначали про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298475 вимогам ст. 268 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №298475 від 16 листопада 2022 року вбачається, що 16 листопада 2022 року о 15:15 годині ОСОБА_1 в м. Миколаєві по вул. В. Морській, 55, керував транспортним засобом «Toyota Highlander», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, також було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на що водій погодився. Згідно висновку лікаря №1163 від 16.11.2022 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Також протокол про адміністративне правопорушення підписаний свідком ОСОБА_2 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що 16 листопада 2022 року о 15 год 15 хв за адресою м. Миколаїв, по вул. Декабристів рухався транспортний засіб «Toyota Highlander», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, на його думку, мав явні ознаки сп`яніння, після цього водій повернув на вул. В. Морську і зупинився біля буд. 55 та знаходився на місці до прибуття поліції.

На відеозаписі з нагрудного реєстратора 473939, що був досліджений судом, зафіксовано як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, на що останній відмовився проходити огляд на місці, але погодився пройти огляд в медичному закладі, проте після прибуття до медичного закладу - КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» ОСОБА_1 також відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я також підтверджений висновком КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1163 від 16 листопада 2022 року та Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Вказаний висновок та акт підписані ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень. (а.с. 2, 3).

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідка, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання апеляційної скарги на те, що автомобіль "Toyota Highlander" НОМЕР_1 був зупинений не працівниками поліції, а як зазначено в оскаржуваній постанові - водієм транспортного засобу «Мерседес» - ОСОБА_2 , та відсутня відеофіксація хто саме керував "Toyota Highlander", в зв`язку із чим є недопустимими всі наступні докази, отримані внаслідок відсутності визначених законом підстав зупинки транспортного засобу.

Так, факт керування автомобілем ОСОБА_1 підтверджений належними та переконливими доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та проведеним працівниками поліції відеозаписом, що є належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП.

Жодних заяв щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення, його змісту, так само як і інших пояснень по суті правопорушення, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідок ОСОБА_2 пояснює працівникам поліції про те, що він керував автомобілем "Mercedes", рухався від вул. Потьомкінської у напрямку вул. В. Морської. Попереду нього в попутному напрямку рухався автомобіль "Toyota Highlander", який в певний момент зупинився, надаючи можливість іншому автомобілю закінчити маневр розвороту. В подальшому автомобіль "Toyota Highlander" почав рухатись назад. Побачивши вказане ОСОБА_2 також почав здавати назад. Однак водій т/з "Toyota Highlander" проконтактував задньою частиною свого автомобіля із передньою частиною т/з "Mercedes" (номерним знаком) під керуванням ОСОБА_2 , після чого не зупинився, а почав залишати місце вчинення ДТП. Побачивши вказане ОСОБА_2 почав переслідувати т/з "Toyota Highlander" та зупинив його шляхом блокування. Після зупинки згаданого автомобіля ОСОБА_2 виявив у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим викликав працівників поліції.

На відеозаписі також вбачається, що коли ОСОБА_1 сів до салону патрульного автомобіля, щоб їхати на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», до вказаного т/з підходить чоловік (співробітник ОСОБА_1 ) та прохає ОСОБА_1 віддати йому ключі від автомобіля, на що той дістає з кишені ключі та передає їх своєму колезі. Згодом на питання поліцейського: «Це ж не дає право вам кермувати в такому стані. Правильно я думаю?» ОСОБА_1 відповідає: «Правильно».

Протягом усього відеозапису (тривалістю 1год 32хв 29сек) ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що він не перебував за кермом т/з "Toyota Highlander" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не посилався, що за кермом автомобіля перебувала інша особа.

Не посилались на такі обставини ані ОСОБА_1 , ані його захисник, і в суді першої чи апеляційної інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції пропонував захиснику Шуткіна Ю.П. викликати в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_2 , проте адвокат вважала наявні у справі докази достатніми.

Отже, факт керування автомобілем ОСОБА_1 є доведеним, а тому це не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №298475 відповідає вимогам ст. 268 КУпАП, а тому посилання ОСОБА_1 та його захисника про невідповідність протоколу зазначеним вимогам закону є безпідставними.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги посилання в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, оскільки в ній йде мова про розгляд справи посадовою особою уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

На відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Отже правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП, стосується іншої правої ситуації.

На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність постанови місцевого суду вимогам КУпАП, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Шубіною Яною В`ячеславівною - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць