Справа № 488/1974/23
Провадження № 3/488/944/23
ПОСТАНОВА

03.10.2023 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю захисника адвоката Вялової І.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на ПрАТ «ТЕЦ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.06.2023 року о 11:22 годині водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Янтарна, 5, з явними ознаками алкогольного спяніння. Тест на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатору Drager ARLM 7510, прилад №ARLM -0366, тест №162, результат огляду 1,09% проміле, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною при складанні протоколу ОСОБА_1 , про причини неявки суд не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вялова І.М. вважала за необхідне адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу та події інкримінованого правопорушення, посилаючись на те що:

в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення особи, відносно якої складено протокол, як в самому протоколі, тік і на окремому аркуші, що за думкою захисника, є грубим порушенням права на захист та свідчить про недопустимість протоколу як доказу;

в графі викладення обставин правопорушення зазначено щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Лушиним, в той час, як протокол складено відносно ОСОБА_2 ;

відповідно до змісту протоколу, місцем вчинення правопорушення та місцем складання протоколу є м.Миколаїв, вул.Янтарна,5, в той час як в роздруківці приладу Драгер зазначено м..Миколаїв, вул.Рибна,5;

в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

доданий диск з відеозаписом є недопустимим доказом, бо не є безперервним;

Не дивлячись на не визнання провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 416182 від 11.06.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві, по вул. Янтарній, в районі будинку №5, в стані алкогольного спяніння. Результат огляду за допомогою газоаналізатору Drager склав 1,09 % проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та результатами огляду за допомогою газоаналізатору Drager;

роздруківкою тестування № 162 від 11.06.2023 року, відповідно до якої огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 11.06.2023 року о 11:31 годині за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 7510», номер приладу АRLМ 0366, результати огляду - 1,09 проміле в крові;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного.

Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 12.06.2023 року, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами 06.05.1998 року.

Аналізуючи представлені суду та досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (надалі Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція № 1452/735); постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - надалі Порядок.

Суд не приймає до уваги та вважає необгрунтованими наступні доводи захисника:

щодо відсутності пояснень ОСОБА_1 у протоколі та на окремому аркуші.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до представленого відеозапису, ОСОБА_1 співробітниками поліції при оформленні відносно нього матеріалів пропонується викласти свої пояснення (12.04.59 година), на що останній відмовляється та ставить у протоколі свій підпис.

Надання особою, щодо якої складається протокол, пояснень по суті порушення, є правом такої особи, яким ОСОБА_1 не скористався.

Невідповідність зазначення прізвища порушника в графі викладення обставин правопорушення та у відомостях щодо особи, стосовно якої складено протокол, усунута органом патрульної поліції після повернення протоколу постановою Корабельного райсуду м.Миколаєва від 21.06.2023 року на дооформлення, із наданням обгрунтованої відповіді та копії посвідчення водія НОМЕР_2 щодо правильного прізвища водія, як ОСОБА_3 , тому слід вважати зазначення органом поліції при складанні протоколу щодо суті правопорушення прізвище особи, як ОСОБА_4 - технічною опискою при складанні протоколу;

враховуючи, що відповідно до відеозапису (11.37.22 - 11.37.35 година) при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, співробітником поліції уточнюється адреса місця вчинення правопорушення та місця складання протоколу, як м.Миколаїв, вул.Янтарна,5, та ОСОБА_1 цю адресу підтверджує, викладення інспектором адреси в роздруківці приладу Драгер, як м.Миколаїв, вул.Рибна,5, є суто помилковим.

Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Заперечення захисником факту керування ОСОБА_1 автомобілем спростовуються матеріалами даної справи.

Так, відповідно до відеозапису із камери працівників поліції (11.11.21-11.11.22 година, що міститься наприкінці відеозапису), вбачається, як автомобіль співробітників поліції рухається за автомобілем «ВАЗ-21043», який зупиняється біля будинку.

Поміж іншого, при спілкуванні з поліцейськими, відповідно до іншої частини відеозапису на місці події, яка створена після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , водій не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що він керував транспортним засобом. Більш того, із розмови ОСОБА_1 та працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 запитував у них причину його зупинки, на що працівник поліції зазначає на експлуатацію автомобіля з технічними несправностями (відсутність бамперів). Після оголошення протоколу (12.02.12 година) ОСОБА_1 зазначає, що Я за Вами їхав, я вже повернув додому, потім побачив, що Ви їхали за мною.

Також у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній від написання пояснень відмовився, обмежившись підписом у протоколі.

Щодо недопустимості відеозапису, як доказу через його не безперервність:

суд зазначає, що вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026). З даного відеозапису на місці зупинки транспортного засобу (11.25.29-12.11.10 година) чітко вбачається як ОСОБА_1 підтвердив факт вживання в день огляду алкоголю - грам 200-300; пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого становив 1,09%о (проміле), з результатами погодився; як працівником поліції водію роз`яснені його права, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КупАП, оформлено та складено протокол та інші документи, додані до матеріалів, копії яких вручено ОСОБА_1 . Зафіксовано на відеозаписі також діалог правопорушника та працівників поліції щодо причин зупинки транспортного засобу та керування ОСОБА_1 автомобілем.

Названий запис є безперервним, доводи захисника з цього приводу є надуманими.

Надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО ДКСУ: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна