Справа №589/3175/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 33/816/311/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Островської Г.В. на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 24 вересня 2022 року о 15 год. 50 хв. в м. Шостка, Сумської області, на вул. Привокзальна, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервніння очей), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичній установі відмовився.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Островська Г.В., звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує, що в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суддя поклав протокол про адміністративне та відеозапис, долучений до вказаного протоколу. Однак, поза увагою судді залишилось те, що у протоколі відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а тому, враховуючи позицію Верховного Суду Касаційного адміністративного суду, викладену у рішенні від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17, вказаний відеозапис не може бути належним доказом у даній справі. Окрім зазначеного, відповідно до п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03 лютого 2016 року N100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно, чого в даному випадку не було. Крім того, у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» відсутній підпис ОСОБА_1 і навіть з долученого відеозапису вбачається, що останнього не було ознайомлено з його правами та обов`язками.

Також, апелянт вказує на безпідставність врахування при постановленні оскаржуваної постанови показань інспектора патрульної служби, посиланням на практику Верховного Суду Касаційного адміністративного суду викладену у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17.

Також, апелянт зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що само по собі унеможливлює притягнення останнього до відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Також відсутнє направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб ОСОБА_1 не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, при тому, що останній зазначав що не керував транспортним засобом, а керувала його дружина, якій і було передано керування транспортним засобом, а підстав для проходження огляду у останнього не було.

Таким чином, апелянт вважає, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі апелянт просила розглядати подану нею апеляційну скаргу за її відсутності, та за відсутності ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без участі учасників апеляційного провадження, що узгоджується з положеннями ст. 268 КУпАП.

При розгляді даної справи апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№240468 від 24 вересня 2022 року, додатками до нього, а також, долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що при прийнятті оскаржуваного рішення показань інспектора патрульної служби, на що вказує апелянт, враховано не було, а тому, вказані доводи є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та що у працівників поліції не було підстав його зупиняти, оскільки він не порушував ПДР, то вони спростовуються вказаним відеозаписом, який було досліджено і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Так, з вказаного відеозапису, вбачається, що підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 15 год. 50 хв. стало те, що останній проїхав на жовтий сигнал світлофора та ще й рухався з перевищенням швидкості 90 км/год. Під час спілкування з водієм, працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння, і на запитання, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що вживав, а на неодноразову пропозицію пройти огляд на місці зупинки чи у лікарні, відповів відмовою, на що поліцейський повідомив, що у такому разі на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, та вказував, що у зв`язку з цим у нього будуть неприємності, оскільки він перебуває у складі територіальної оборони.

Крім того, саме вказаним відеозаписом спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала його дружина.

Також як вбачається з відеозапису, під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 на запитання останніх, чому він після вжиття алкогольних напоїв сів за кермо автомобіля, а не поросив дружину, у якої, з його слів, є посвідчення водія, він відповів, що у такий спосіб «втік» від дружини. В подальшому, на місце приїхала дружина ОСОБА_1 і після того, як на останнього було складено протокол та відсторонено його від керування транспортним засобом, таке право було передано саме дружині ОСОБА_1 , після перевірки наявних у неї документів, а саме, посвідчення водія.

При цьому, посилання апелянта на те, що вказаний відеозапис, враховуючи позицію Верховного Суду Касаційного адміністративного суду, викладену у рішенні від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17, є неналежним та недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки в даному випадку він був безперервним і на нього зафіксовані усі обставини з моменту зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції і до того часу, як відносно останнього, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікарні, було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на підтвердження того, що за допомогою технічного засобу, яким користувались працівники поліції, були відображені події, учасником яких ОСОБА_1 не був, чи що працівниками поліції застосували вказаний технічний засіб в порушення ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року N 580-VIII, апелянтом доказів надано не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, то вони спростовуються вказаним відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції, після складання протоколу, роз`яснили останньому вказані права та запропонували підписати протокол, від чого останній відмовився у категоричній формі.

При цьому, відсутність направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, на що також вказує апелянт, не свідчить про наявність у діях працівників поліції порушень ст. 266 КУпАП чи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом 1452/735 від 09 листопада 2015 року, при тому, що на пропозицію поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції «поза розумним сумнівом», за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, про що просить апелянт у поданій апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу захисника Островської Г.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.