справа № 361/1366/22
провадження № 3/361/10/23
Постанова

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

10 квітня 2022 року близько 09 год. 30 хв., за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Сергія Москаленка, 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ SENS» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST 6820» в присутності двох свідків, результат якого склав 0,86% проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За правилами ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив про закриття провадження у справі посилаючись на наступне. Зазначав, що транспортний засіб було зупинено працівниками поліції без законних на те підстав, а саме не у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено вичерпний перелік підстав зупинки поліцейським транспортного засобу.Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Натомість у протоколі не зазначено, а у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відсторонення від керування. У свою чергу працівники поліції після складення протоколу, не відстороняючи його від керування відпустили і автомобіль залишився у послідуючому його користуванні, що також підтверджує відсутність у матеріалах справи даних, які б свідчили, про обов`язкове відсторонення його, як водія, від керування транспортним засобом, а також відсутні докази того, що транспортний засіб передавався іншій особі та вилучався відповідно до ст. 265-2 КУпАП (тимчасове затримання транспортних засобів),що є підставою вважати, що він дійсно не мав ознак алкогольного сп`яніння та не перебував у такому стані відповідно. У матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2022, які не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки вони інших варіантів самого пояснення крім запропонованого поліцейським не мають, а також не містять відомостей про те, з якими саме ознаками сп`яніння перебував ОСОБА_1 . Як вбачається з вищевказаних письмових пояснень свідків, на момент складання протоколу він перебував без ознак будь-якого сп`яніння, а тому у працівників поліції не було жодних законних підстав для проведення такого огляду, що ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом «плодів отруєного дерева». Крім того працівники поліції, як на доказ його вини у порушенні ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у самому протоколі посилаються на Alcotest № 6820 тест 227 від 10.04.2020, що не може підтверджувати подію, яка відповідно до протоколу мала місце 10.04.2022, що свідчить про суттєві протиріччя у самому ж протоколі, а тому протокол не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки це не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.Таким чином працівники поліції не здобули належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вищевказаних норм Закону.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №039699 від 10 квітня 2022 року та інші матеріали справи, суд робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 2 та 3 розділу І вказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015р. визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Питання використання нагрудних камер поліцейськими та зберігання інформації на них врегульовано Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, яким затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» (далі Інструкція). Відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, в порушення вказаних вимог у матеріалах справи відсутня відеозйомка місця події.

Працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів, які з вірогідністю надавали б можливість суду стверджувати про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року «Ірландія проти Сполученого Королівства» п.161, (Ireland v. The United Kingdom), Series A заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту». Європейським судом з прав людини, по справі «Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain»» від 06.12.1998 року встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. ст. 221, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП та відповідно до ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя Сердинський В. С.