ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1368/23 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження № 33/807/575/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Прядко Д.С., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 адвоката Прядко Д.С. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 19 лютого 2023 року о 03 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , в районі буд. 117-а по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,21 проміле, тест № 1982, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Прядко Д.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що матеріали справи не доводять того, що ОСОБА_1 скоїв інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Відомості з приладу «Драгер» здобуті з порушенням норм КУпАП, а тому є недійсними.

Вказує, що огляд ОСОБА_1 повинен бути здійснений за участі посадових осіб ВСП у ЗСУ.

Матеріали справи не містять доказів того, що працівники поліції на місце події викликали ВСП у ЗСУ, що є істотним процесуальним порушенням.

Просить апеляційний суд постанову місцевого суду скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_2 , його захисника адвоката Прядко Д.С., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наступними дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 409223 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 19 лютого 2023 року о 03 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , в районі буд. 117-а по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,21 проміле, тест № 1982, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2), відповідно якого ОСОБА_1 під час події мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою «Драгер 6820» на місці зупинки. Результат позитивний 1, 21 проміле;

- роздруківкою з приладу «Драгер 6820» (а.с.3), якою встановлено, що ОСОБА_1 під час події пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Результат позитивний 1,21 проміле;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.02.2023 року, відповідно якого яким транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 затримано шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.8), який містить відеозаписи того, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння погодився. Результат позитивний 1,21 проміле, з результатом огляду водій погодився, що є порушенням вимог п.2.9а ПДР України.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Зокрема, доводи проте, що матеріали справи не доводять того, що ОСОБА_1 скоїв інкриміноване адміністративне правопорушення, спростовуються роздруківкою з приладу «Драгер» та відеозаписом з місця події, які в сукупності вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівником поліції, пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатами якого погодився, що є порушенням вимоги п.2.9 а ПДР України.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи про те, що огляд ОСОБА_1 повинен бути здійсненим за участі посадових осіб ВСП у ЗСУ в порядку ст.266-1 КУпАП, оскільки вказаний припис не стосується спеціального суб`єкту водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

В даному випадку, ОСОБА_1 притягається до відповідальності саме за порушення привали дорожнього руху, а не за порушення порядку проходження військової служби.

Крім того, змістом відеозапису підтверджується те, що працівник ВСП наказав ОСОБА_1 пройти огляд на місці події, на що водій погодився.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення, оскільки такі апеляційні доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що обставини, які зафіксовані на відеозаписі, не відповідають тим, які відображені у протоколі, і при цьому, працівниками поліції порушено безперервність відеофіксації події, на переконання апеляційного суду є такими, що свого підтвердження не знайшли. Так, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд констатує, що відеоматеріал має чітку і логічну послідовність подій, які мали місце під час та після зупинки транспортного засобу, спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, проходження ним огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Тому, враховуючи вищенаведене, даний відеозапис апеляційним судом визнається належним, допустимим та достовірним доказом.

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 адвоката Прядко Д.В., залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/1368/23