ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.05.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 204-1 ч.2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.05.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владиславка, Миронівського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 02.05.2023 р. о 23.00 год., спільно із ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону, в напрямку 0107/06 прикордонного знаку, що на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Новодністровської ОТГ Дністровського контрольованого прикордонного району чернівецької області, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост». Чим порушив вимоги ст. 9, 12 закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення. передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи ЄУНСС 722/860/23 провадження №33/822/362/23 головуючий у 1 інстанції Унгурян С.В. іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи та не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Однак суд першої інстанції спрощено поставився до розгляду цієї справи.

Вказував, його перебування за 25000 м від державного кордону не свідчить про намір незаконного перетину. Крім того, він офіційно працевлаштований в АТ «Укртрансгаз» охоронником та, у зв`язку із цим, має відстрочку від призову, що підтверджується відповідним посвідченням, що, на його переконання, спростовує наміри на незаконне перетинання державного кордону України. Також судом не було взято до уваги його пояснення, щодо маршруту його поїздки, який пролягав виключно по Україні.

Посилався також на те, що йому не були роз`яснені його права, під час виявлення правопорушення не велась ні фото, ні відео фіксація моменту виявлення правопорушення, йому не було надано захисника, а про його затримання не повідомлялись його родичі.

Вважає, що судом першої інстанції було порушено висновок Консультативної ради європейських суддів, щодо якості судових рішень, оскільки в матеріалах справи немає переконливих доказів його вини у вчиненні правопорушення, а всі сумніви тлумачаться на його користь.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він повідомляє про неможливість явки в судове засідання та просить провести розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали провадження та наведені апелянтом аргументи щодо незаконності судового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №134595 від 02.05.2023 року, 02.05.2023 р. о 23.00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0108/06 прикордонного знаку на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на території Новодністровської ОТГ Дністровського контрольованого прикордонного району Чернівецької області, ОСОБА_1 , діючи спільно з ОСОБА_2 ,. вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення від 02 травня 2023 року, складений відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, зокрема містить відомості про те, що ОСОБА_1 володіє українською мовою та послуг перекладача не потребує, послуг захисника не потребує, надав пояснення на окремому аркуші, протокол власноручно підписав, який оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи (а.с.1).

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджуються й протоколом про адміністративне затримання від 02.05.2023 року (а.с.2), протоколом особистого огляду, фотографією, зробленої з мобільного телефону ОСОБА_1 , на якій зображено його маршрут руху в напрямку державного кордону з Молдовою (а.с.10).

Відповідальність за ч.2 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 02.05.2023 р. він разом з ОСОБА_1 на автомобілі марки «Шевроле Такума» прямували з Київської області у м. Сокиряни з метою перетину державного кордону у незаконний спосіб, для зустрічі з родиною (у зв`язку з війною, законного способу немає). Свою вину у чиненні правопорушення визнав (а.с.6).

Враховуючи, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 в нічний час, незадовго до початку комендантської години, перебували в контрольованому прикордонному районі, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме у спробі незаконного перетину державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, доведена.

Що стосується доводів апелянта про наявність у нього посвідчення про відстрочку від мобілізації, то вказаний аргумент є непереконливим, оскільки вказане посвідчення дає відстрочку від призову на військову службу на 6 місяців, однак не дає законні підстави для перетину державного кордону України йому, як чоловіку призовного віку.

Посилання ОСОБА_1 про віддаленість державного кордону від місця його затримання, як на підставу для закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 204 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань.

Необґрунтованими також є доводи апелянта про те, що при виявленні правопорушення та оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не велась фото та відео фіксація, оскільки нормами КУпАП не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 204-1 КУпАП.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.2 КУпАП.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя