Дата документу 23.03.2023Справа № 554/2333/23
Провадження № 3/554/1402/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Деменко І. Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, заміжньої

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 431565 від 09 березня 2023 року (далі - Протокол), 09 березня 2023 року, о 12 год 46 хв, ОСОБА_1 , в м. Полтаві по вул. Грушевського, 11, у кіоску № НОМЕР_1 , в порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідно до якої роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого їй правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та зазначила, що в день та час начебто скоєння інкримінованого їй адміністративного правопорушення, вона знаходилась вдома, звідки була викликана працівниками поліції на місце його скоєння. Коли вона прибула на місце виклику, співробітники поліції почали оформляти щодо неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, якого вона не скоювала, не роз`яснюючи при цьому її прав та обов`язків, а також писати начебто від її імені пояснення, зі змістом яких її не ознайомлювали та які вона не підписувала. Оскільки інкримінованого їй правопорушення вона не вчиняла, просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол і додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, з огляду на таке.

Ініціатором складення протоколу були грубо порушені вимоги ст. ст. 251, 256, 280 та 283 КУпАП.

При цьому, суд виходить із такого.

На підтвердження вини останньої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ініціатором складення протоколу надано суду Протокол (а. с. 1), протокол огляду від 09 березня 2023 року (а. с. 2), пояснення (а. с. 3), акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами від 09 березня 2023 року (а. с. 4 - 9), рапорт (а. с. 10), оцінюючи які, суд зазначає, що ні жоден із них окремо, ні в своїй сукупності не лише не підтверджують факту вчинення інкримінованого їй правопорушення, а, навпаки, спростовують існування як самої події правопорушення, так і наявності його ознак в діяннях останньої.

Так, відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція), усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Всупереч вимогам п. 6 розділу ІІ Інструкції, Протокол заповнений нерозбірливим почерком, який взагалі не піддається прочитуванню, не прочитується навіть прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також суть інкримінованого їй правопорушення та обставини його вчинення, рядок накладається на рядок, в зв`язку з чим текст зливається у суцільну лінію, яку не можна розцінювати навіть як виконаний текст, а єдине, що прочитується з Протоколу, так це те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, однак зрозуміти зміст та суть Протоколу суд позбавлений можливості, а тому суд не може прийняти цей Протокол ні як належний та допустимий доказ у справі, ні як документ, який складений відповідно до вимог закону.

До Протоколу ініціатором його складення додані пояснення нібито самої ОСОБА_1 (а. с. 3), які складені 09 березня 2023 року старшим дільничним офіцером поліції Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітаном поліції Б. Петренком і ним же підписані, але в самому Протоколі немає відміток і зазначень про те, що ці пояснення були прочитані особою, від якої вони начебто були відібрані та що цій особі були роз`яснені права, так як підписів цієї особи немає ні в графі «Зі ст. 63 Конституції України ознайомлений (на)», ні в кінці під текстом написаних ОСОБА_2 пояснень, в зв`язку з чим суд не може розцінювати це як пояснення написане ОСОБА_1 або ж від її імені, тому ці пояснення суд не приймає як належний та допустимий доказ у справі.

Крім цього, до Протоколу також додано ксерокопію акта про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами від 09 березня 2023 року (а. с. 4 - 9), процесуальне походження якого невідоме та посилання на нього у самому Протоколі відсутнє, який суд не приймає до уваги як належний і допустимий доказ у справі, адже вона не засвідчена належним чином. Ця копія не містить таких складових: словосполучення «Згідно з оригіналом», назву посади, звання та дату засвідчення копії.

Суд також не приймає як належний та допустимий доказ у справі протокол огляду від 09 березня 2023 року (а. с. 2), який складено старшим дільничним офіцером поліції Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітаном поліції Б. Петренком на підставі «з лінії 102», як у цьому протоколі ним же і вказано, оскільки не зрозуміло, в зв`язку з чим і чому саме цією особою такий огляд проводився, про що цей огляд. У цьому протоколі, який ледве піддається прочитуванню в зв`язку з нерозбірливістю почерку, зазначено, що цей огляд проводився в АДРЕСА_2 , де особа на прізвище та ініціали ОСОБА_3 щось видала, однак що саме і в зв`язку з чим це нею було вчинено, а також, яке взагалі ця особа має відношення до ОСОБА_1 , відносно якої був складений Протокол, з його змісту взагалі не зрозуміло.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що в день та час, який зазначено в Протоколі як місце та час скоєння нею ж інкримінованого їй правопорушення, вона там не перебувала, оскільки була вдома, після чого була викликана працівниками поліції на це місце, де і був складений відносно неї Протокол. Тих діянь, які інкримінуються їй як вчинення правопорушення, вона не здійснювала та в місці, де начебто скоєні ці дії, вона в той час не перебувала. В її присутності працівниками поліції було написано пояснення нібито від її імені, зі змістом якого вона не ознайомлювалась, його не прочитувала та не підписувала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що до Протоколу ініціатором його складення не додано жодного належного або ж допустимого доказу, який би можна було розцінювати як для встановлення самого факту правопорушення, яке нібито мало місце у вказаний в Протоколі день і час, так і доказів того, що це вчинила особа, стосовно якої був складений цей Протокол.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано, а тому констатація факту вчинення нею адміністративного правопорушення в Протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З огляду на викладене, враховуючи обставини складання Протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у цій справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО