Справа 362/3997/23
Провадження 3/362/2110/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП і

встановив:

ОСОБА_1 , неодноразово належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибула. На думку суду ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Вона не була позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення. У пункті 14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За таких обставин і враховуючи обмежені строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 25 червня 2023 року о 16:00 ОСОБА_1 , за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру до своєї матері ОСОБА_2 , а саме штовхала та ображала її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25 червня 2023 року, рапортом, заявою та власними письмовими поясненнями потерпілої, терміновим заборонним приписом кривдника від 25 червня 2023 року.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом із цим, за змістом частини 2 статті 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 173-2 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Так, статтею 24-1 обумовлено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Заходи впливу, передбачені цією статтею, не є адміністративними стягненнями у розумінні статті 23 цього Кодексу. Вони є альтернативними заходами виховного впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення у віці 16 років, враховуючи характер і обстановку вчиненого ним правопорушення, відсутність шкідливих наслідків правопорушення, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного, суд вважає можливим її виховання без накладення адміністративного стягнення та дійшов висновку про доцільність застосування до неї такого заходу впливу, як попередження.

Стаття 40-1 КУпАП у даному випадку застосуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 13, 24, 24-1, 27, 33, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

постановив:

визнати неповнолітню ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і на підставі статті 24-1 цього Кодексу застосувати до неї захід впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Попович