Справа № 199/5490/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30.08.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч № НОМЕР_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за участі: захисника Коваль О.В.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265002 від 20.06.2023 слідує, що 20.06.2023 о 22:00 годині в м. Дніпрі по вул. Гребінки, 30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремор кінцівок рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник Коваль О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат стверджувала, що ОСОБА_1 не відмовляв працівникам поліції проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на виявлення або навпаки невиявлення стану наркотичного сп`яніння, для чого просив надати йому направлення, аби надалі пройти вказаний огляд.

Вислухавши захисника Коваль О.В., вивчивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265002 від 20.06.2023 у вказану дату о 22:00 годині в м. Дніпрі по вул. Гребінки, 30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремор кінцівок рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с. 1).

Згідно рапорту працівника поліції убачається, що у м. Дніпрі по вул. Гребінки, 30 перебував ОСОБА_1 , де під час поверхневої перевірки автомобіля «ВАЗ», державний номерний НОМЕР_2 , було виявлено пачку цигарок, в якій знаходився сліп-пакет з білою кристалічної речовиною, яка схожа на наркотичну (а.с. 2).

В судовому засіданні був відтворений відеозапис з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції, який міститься на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи, котрий прикріплений до протоколу на окремому конверті без нумерації.

При перегляді відеозапису, долученого до матеріалів справи, було встановлено, що дане відео міститься на трьох файлах одного DVD диску.

З відеофайлу убачається, що з перших секунд відеофіксування працівник поліції проводить огляд автомобіля «ВАЗ 21102», починаючи з багажного відділення (22:04:05 година), поряд з яким знаходиться чоловік ( ОСОБА_1 ). При цьому, поліцейський самостійно у багажному відділенні оглядає особисті речі, а також за власною ініціативою відкриває пластиковий кейс. Надалі, о 22:05:28 годині цей же поліцейський, разом із ОСОБА_1 оглядають салон вищевказаного транспортного засобу, де через дві хвилини (22:07:00) працівник поліції виявляє пачку цигарок, яка знаходиться на торпеді, з подальшим негайним одягненням кайданок на ОСОБА_2 , з виказуванням одного із патрульного: «Порох». Далі, ОСОБА_1 перебуваючи у кайданках, просить працівників поліції надати змогу зателефонувати захиснику для отримання консультації, на що через деякий час йому було надано таке право. ОСОБА_1 повідомив, що бажає отримати направлення до закладу охорони здоров`я та пройти самостійно медичний огляд, на що категорично отримує негативну відповідь від працівників поліції, з посиланням того, що дане не передбачено законом.

Зазначений відеозапис, на думку суду, має відомості того, що працівники поліції почали здійснювати на ОСОБА_1 психологічний тиск, останній в період часу з з 22:07:15 години до 22:30:23 години перебував у кайданках, очікуючи приїзд другого екіпажу патрульних, котрі мали ключ від кайданок. Також, вказаний відеозапис не має відображення того, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, як і відсутні моменти того, чи здійснював рух вулицями міста Дніпра автомобіль «ВАЗ 21102», хто саме перебував за кермом даного транспортного засобу, як і не зафіксовано те, що ОСОБА_1 відмовив працівникам поліції пройти медичний огляд для встановлення його стану сп`яніння.

Суд звертає увагу й на те, що згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1 ПДР України, Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, суд встановив, що ознака алкогольного сп`яніння, яка була зазначена працівниками поліції в протоколі серії ААД № 265002 від 20.06.2023 як «тремор кінцівок рук», не відповідає вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735.

При цьому суд констатує, що при перегляді відеозапису, як доказу в адміністративній справі, встановлено, що у ОСОБА_1 зіниці очей реагували на світло, жодних ознак тремтіння рук не виявляв, останній спілкувався з працівниками поліції природньо.

Крім того в матеріалах справи відсутнє підтвердження про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, документ (водійське посвідчення) у нього не вилучався, як і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не видавався, що також свідчить про порушення норм КУпАП України.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265002 від 20.06.2023 обставини правопорушення не підтверджуються зібраними доказами у справі.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо. Таким чином, передача транспортного засобу можлива за усною чи письмовою згодою, а також мовчазною згодою шляхом передачі ключів і документів або керма.

Згідно положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б з достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_1 20.06.2023 о 22:00 годині по вул.Гребінки, 30 у м. Дніпро, керував транспортним засобом «ВАЗ-21102», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також виказав працівникам поліції відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного Закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Отже, на переконання суду, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тоді як, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст.247КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко