Справа № 442/837/22 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 23-з/811/7/23 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

30 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На постанову судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

29 березня 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду поступила заява ОСОБА_2 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Перевіривши доводи заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року за нововиявленими обставинами, апеляційний суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративні правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається у своїй заяві ОСОБА_2 , дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Отже, посилання ОСОБА_2 на рішення ЄСПЛ в аспекті заявленого ним питання про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення до суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами судом апеляційної інстанції.

Оскільки у КУпАП відсутні норми, що регулюють порядок перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень ухвалених в справах про адміністративні правопорушення, заяву ОСОБА_2 необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, главою 24-1 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1