Справа № 141/133/23
Провадження №3/141/112/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,
при секретарі судового засідання Рожковій Л.М., за участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Ященка С.М.,
розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з СПД №1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата (водій ) в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:
18 лютого 2023 року о 18 год 05 хв в с. Новоживотів по вул. Перемоги водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, не чітка мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Проводилась відеофіксація вказаної дії.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні 30.03.2023 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 18.02.2023 в стані сп`яніння не перебував, на даний час він не вживає спиртних напоїв, оскільки після контузії у нього одразу після вживання спиртних напоїв погіршується перебіг гіпертонічної хвороби. Так, 18.02.2023 він керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався з м. Сквира в с. Фронтівку до дружини, яка перебувала біля своєї хворої матері. Приблизно за блокпостом, який розташований в с. Бугаївка, при в`їзді в с. Якимівка він зупинився та вийшов з автомобіля, до нього підійшли працівники поліції, які почали світити ліхтариком йому в очі, оскільки на вулиці було темно, а тому, як наслідок, він перехвилювався. Зазначив, що він підкорювався вимогам працівників поліції та пред`явив їм спочатку свій паспорт, а в подальшому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та вказав, що посвідчення водія працівники поліції у нього не просили. Також пояснив суду, що йому на місці працівники поліції пропонували лише їхати на освідування в медичний заклад, проте проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецзасобів йому не пропонували. Він дійсно відмовився їхати в медичний заклад, оскільки вважав, що огляд у лікарні займе тривалий час, та, окрім того, йому працівники поліції не повідомляли причини зупинки транспортного засобу, а тому він вважав їх дії неправомірними. Також зауважив, що рух транспортним засобом в смт Оратів він не здійснював, та, окрім того, у період часу, коли відео зйомка не відбувалась, у нього з працівниками поліції не було спілкування. Додатково пояснив, що усі документи, складені працівниками поліції, він відмовився підписувати.

В судовому засіданні 30.03.2023 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ященко С.М. зауважив, що після заключення договору з клієнтом ними було подано скаргу від 20.02.2023 керівнику СПД № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, у якій було зазначено про відсутність правових підстав для затримання транспортного засобу, а також надав суду письмове клопотання від 30.03.2023 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення №141/133/23 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування клопотання адвокат зазначив, що у матеріалах справи № 141/133/23 наявна суперечлива інформація. Зокрема, у протоколі серії ААБ № 312312 від 18.02.2023 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке визначено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП о 18 годині 05 хвилин 18.02.2023 року у с. Новоживотів по вул. Перемоги (а.с. 2), а у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6564335 від 18.02.2023 у підпункті «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР (керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії) 18.02.2023 18:05:09 у смт. Оратів вул. Івана Франка (а.с. 5). І протокол серії ААБ № 312312, і постанову серії ЕАС № 6564335 складено одним і тим самим працівником поліції - старшим сержантом поліції ОСОБА_2 .

Отже, на думку поліцейських та згідно поданих до суду документів, ОСОБА_1 в один і той же час, тобто о 18 год. 05 хв. 18.02.2023 одночасно знаходився у різних населених пунктах, відстань між якими становить 5-10 км, та вчинив два різних правопорушення. Разом з цим, підставою для зупинки транспортного засобу HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 працівник поліції зазначив: «проїзд перехрестя без ввімкнення сигнального показника повороту на авто» (відеофайл VID33F-00-0002, час запису 02 хв. 40 сек.), однак дане порушення, яке, на думку працівника поліції, допущено ОСОБА_1 , ніяким чином не зафіксовано та в матеріалах адміністративної справи не відображено, тобто водія не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Такого висновку дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 141/133/23, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Отже, на думку адвоката Яценко С.М., із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Також у матеріалах про адміністративне правопорушення наявні диски з, ймовірно, патрульних «боді-камер», проте матеріали справи не містять відомостей про номери та серії відеокамер, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутні і оригінали відеозаписів з нагрудних камер, а лише містяться диски, що є копіями відеозапису. Тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозаписів. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні громадянина ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини, в свою чергу, позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Наявні в матеріалах адміністративної справи відеофайли: 1. «VID23F-00-0001» (дата відео 18.02.2023, час: з 18 год. 10 хв. 23 сек. до 18 год. 34 хв. 53 сек.); 2. «VID16F-00-0004» (дата відео 18.02.2023, час: з 18 год. 11 хв. 16 сек. до 18 год. 31 хв. 20 сек.); 3. «VID33F-00-0002» (дата відео 18.02.2023, час: з 18 год. 50 хв. 33 сек. до 19 год. 15 хв. 59 сек.); 4. «VID33F-00-0003» (дата відео 18.02.2023, час: з 19 год. 20 хв. 33 сек. до 19 год. 26 хв. 49 сек.) не містять відеозображення того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. У перших двох файлах відеозапис розпочинається з моменту, коли особа, схожа на ОСОБА_1 , знаходиться на вулиці, поруч з автомобілем, та відповідає на запитання осіб, які здійснювали відеозйомку. Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну керування транспортним засобом. Однак, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Окрім цього, слід зазначити, що надані суду відеофайли не є безперервним відеозаписом, про що свідчить відсутність відеозаписів у проміжках часу: - з 18 год. 34 хв: 53 сек. до 18 год. 50 хв. 33 сек. - з 19 год. 15 хв. 59 сек. до 19 год. 20 хв. 33 сек. та дає підстави вважати дані відеофайли змонтованими. Відповідно до вимог наказу № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні рапорти працівників поліції, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення (обставини керування транспортним засобом та його зупинку). Також поліцейськими було порушено п. 10 розділу 2 Інструкції, оскільки ними складено акт огляду на стан сп`яніння без зазначення дати та часу складання, в одному примірнику, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.

З відеозаписів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. При цьому, працівниками поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, що також підтверджується відеозаписами.

Також захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ященко С.М. заявив та подав суду письмове клопотання від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у адміністративній справі № 141/133/23, а саме просить доручити проведення експертного дослідження Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, поставивши наступні питання:
- за допомогою якого технічного пристрою (відеореєстратора, відеокамери, спеціального засобу тощо) зафіксовані відеозаписи чи її фрагменти?

- за допомогою одного чи декількох технічних пристроїв зафіксовані конкретні фрагменти відеозаписів?

- чи є надані відеозаписи оригіналом чи копією?

- чи проводився запис відеофайлів безперервно?

- чи зазнавали змін надані відеозаписи?

- чи одночасно проводився запис відеозображення та звуку у відеозаписах та чи відповідає зміст відеозображення запису звуку?

- чи містять відеозаписи область видаленої інформації технічного пристрою (цифрового диктофона, змінного носія інформації, іншого пристрою відео-, звукозапису тощо)?

- якщо так, то чи можливо відновити в повному обсязі або частково відеозапис із змінного носія інформації?

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ященко С.М. підтримали заявлені клопотання з підстав, викладених у них, та просили їх задовольнити. Додатково адвокат Ященко С.М. в обґрунтування клопотання від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у адміністративній справі № 141/133/23 зазначив, що відеозаписом зафіксовані певні зображення та голоси осіб, а тому вважає, що у даній ситуації можливий факт накладання голосів осіб на певну поведінку, та, як наслідок, здійснення певного виривання фраз із контексту. Окрім того, при темному освітленні із відеозапису не завжди можна було ідентифікувати належність голосу певній особі. Також зазначив, що визначальною обставиною для проведення даної експертизи є той факт, що даний відеозапис, який долучено до матеріалів справи, не є безперервним, та, окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до матеріалів справи долучено один диск з відео, у той час з матеріалів справи № 141/133/23 вбачається наявність двох дисків з відеозаписами, що викликає певні сумніви у їх законному походженні.

Розглянувши матеріали справи № 141/133/23 та письмові клопотання від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у адміністративній справі № 141/133/23 та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання про призначення судової експертизи відеозаписів у справі № 141/133/23.
Відповідно до частини першої статті 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Відповідно до статей 252, 273 КпАП призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обов`язковим для суду, що розглядає справу, є прерогативою суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

У клопотанні від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у справі № 141/133/23, захисник ОСОБА_3 зазначає, що у матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозаписів, а також відсутні свідоцтва щодо технічного приладу, що, як наслідок, не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні гр. ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Надані суду відеофайли не є безперервними, що дає можливість вважати їх змонтованими.

Суд, ознайомившись із клопотання про проведення судової експертизи відеозаписів у справі № 141/133/23, зважаючи на обставини справи, докази, які містяться у справі, доходить висновку про відсутність правих підстав для його задоволення з огляду на положення статей 251, 252 КУпАП.

Суд зауважує, що необхідності в призначенні судової експертизи відеозаписів немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Встановлення фактів, на підтвердження яких адвокат просить призначити експертизу не є предметом дослідження у межах даної справи.

Поряд з цим, будь-яких належних доказів в підтвердження доводів та обставин, викладених у клопотанні від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів по справі № 141/133/23, захисником не надано, а висловлено лише власні припущення щодо того факту, що долучені до матеріалів справи відеофайли (відеозаписи) є змонтованими.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Таким чином, підсумовуючи викладене, та той факт, що строки розгляду справи про адміністративне правопорушення № 141/133/23, визначені у ст. 277 КУпАП, спливли, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у справі № 141/133/23, та вважає, що поведінка учасників справи свідчить про недобросовісне користування своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, і спрямована на свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно вказаного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних асобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а саме різкий запах алкоголю із порожнини рота, не чітка мова) визначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312312 від 18.02.2023, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним 18.02.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312312 від 18.02.2023; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, причиною для проведення огляду були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, поведінка не відповідає дійсності, однак від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився; направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 18.02.2023 о 19 год 00 хв, у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, однак огляд у медичному закладі не було проведено у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснений інспекторами патрульної поліції відеозапис події, яка відбулась 18.02.2023, та який долучено до матеріалів справи.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейськими, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, відповідають суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312312 від 18.02.2023, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити його, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, з відеозаписів від 18.02.2023 VID23F-00-0001 та VID16F-00-0004, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 вказав, що вживав спиртні напої та їхав до дружини в с. Фронтівка. Також з відеозаписів від 18.02.2023 вбачається, що на неодноразові пропозиції інспекторів поліції щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та у закладі охорони здоров`я, у зв`язку з виявленими явними ознаками сп`яніння (востаннє о 18:51 год, відеозапис VID33F-00-0002), ОСОБА_1 відмовився.

Докази, які містяться в матеріалах справи, суд приймає до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують послідовність та хронологію подій, які відбувались 18.02.2023 за участі ОСОБА_1 , а також підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Суд зазначає, що не може бути підставою для закриття провадження в справі не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, оскільки в процесі судового розгляду йому було повністю забезпечено та відновлено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати та досліджувати докази, задавати питання свідкам та отримати на них відповіді, тощо.

За вказаних обставин, не роз`яснення прав ОСОБА_1 працівниками поліції, з огляду на те, що його права повністю відновлені в процесі судового розгляду, не може бути безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Окрім того, як вбачається з досліджених відеозаписів подій, всі процесуальні документи інспектором поліції було складено у відділі поліції. Також інспекторами поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, тому не підписаний протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я КНП «Оратівська ЛПЛ», наявні в матеріалах справи, не утворює порушення прав та законних інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як установлено судом, здійснений на дві боді-камери інспекторами поліції відеозапис подій від 18.02.2023 є хронологічно послідовним, оскільки безпосередньо на ньому зафіксовано дату його проведення та хронологія часу вчинення відповідних дій, які відбувались 18.02.2023 року за участю працівників поліції та ОСОБА_1 , незважаючи що відеозапис складається із чотирьох взаємопослідовних частин. Незначні перерви між долученими до справи відеозаписами зумовлені прямування працівників поліції разом із ОСОБА_1 до відділу поліції у смт Оратів для встановлення його особи та складання адміністративних матеріалів. При цьому, доказів, які б свідчили про протилежне суду не надано.
Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи захисника в частині того, що відеозапис події від 18.02.2023 є недопустимим доказом у справі, так як не є безперервним.

Також суд зазначає, що згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, акт огляду на стан сп`яніння складається у випадку проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння та результати такого огляду зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається даний акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Натомість, складення працівниками поліції акту огляду на стан сп`яніння без зазначення дати та часу його складання відносно ОСОБА_1 , не має визначального значення для закриття провадження у справі та не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та в закладі охорони здоров`я.

Суд погоджується із захисником про наявність висновку суду, який викладено у постанові Чернівецького апеляційного суду у справі № 718/1824/22 від 13.10.2022 року, а саме, що оскільки працівниками поліції не було задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, тому усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, в свою чергу, узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Однак, вказаний висновок не може бути застосований при розгляді даної справи № 141/133/23, оскільки обставини, викладені у справі №686/11314/17 суттєво відрізняються від обставин, за яких відбувались події 18.02.2023 за участю ОСОБА_1 .

Зокрема, у справі №686/11314/17 зазначено, що відеозаписом не зафіксовано відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання поліцейських, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.
Натомість, у справі № 141/133/23 з відеозаписів VID33F-00-0002 та VID33F-00-0003 вбачається, що працівниками поліції було зазначено причину зупинки транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , а саме «проїзд перехрестя без ввімкнення сигнального показника повороту на авто», що, в свою чергу, передбачає адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» та у закладі охорони здоров`я, та відмову від підпису у всіх документах, складених та оформлених інспектором поліції 18.02.2023. При цьому, під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе агресивно, його поведінка не відповідала обстановці, виражався нецензурною лексикою, відмовлявся пред`явити документи для перевірки і встановлення особи та намагався залишити відділ поліції з метою нескладання працівниками поліції відносно нього адміністративних матеріалів.
При цьому, суд зауважує, що згідно положень ст. 213 та 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення та винесення відповідних постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, які, окрім інших статтей, передбачені ст. 122 та ст. 126 КУпАП, віднесено виключно до компетенції органів Національної поліції.

Також щодо посилання адвоката Ященка С.М. на той факт, що складання працівниками поліції протоколу серії ААБ № 312312 та постанови серії ЕАС № 6564335 при одночасному перебуванні ОСОБА_1 в один і той же час, тобто о 18 год. 05 хв. 18.02.2023 у різних населених пунктах, відстань між якими становить 5-10 км, та вчинення ним двох різних правопорушень суд зазначає, що зміст постанови серії ЕАС № 6564335 від 18.02.2023 не є предметом розгляду даної справи № 141/133/23, натомість дослідженню підлягають протокол серії ААБ № 312312 від 18.02.2023 та інші адміністративні матеріали саме щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А тому разі незгоди ОСОБА_1 з правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також діями працівників поліції, він має право оскаржити їх дії та постанову серії ЕАС № 6564335 від 18.02.2023 у встановленому порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції щодо порушення прав ОСОБА_1 , а також щодо складання та оформлення адміністративних матеріалів по справі № 141/133/23 відносно нього суду не надано.
З огляду на викладене, доводи захисника адвоката Ященка С.М. в цих частинах, зазначені ним клопотанні від 30.03.2023 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та оголошені в судовому засіданні, судом до уваги не беруться та відхиляються.

Стосовно інших усних доводів ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ященка С.М., оголошених ними в судовому засіданні та зазначених у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, то суд розцінює їх як правомірну лінію захисту, спрямовану на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами по справі, та, відповідно, спростовуються матеріалами справи і долученим відеозаписом.

Натомість, ні ОСОБА_1 , ні його захисником інших належних та допустимих доказів на спростовування порушення ним п. 2.5 ПДР України та, відповідно, обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312312 від 18.02.2023, суду не надано, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та твердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Як вбачається з інформації СПД №1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно комп`ютерного реєстру ІПНП, отримував посвідчення водія категорії «В», а також протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 18.02.2023 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у справі не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.7-9, 25, 27, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
1. У задоволенні клопотання адвоката Ященка С.М. від 30.03.2023 про призначення судової експертизи відеозаписів у адміністративній справі № 141/133/23 відмовити.
2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536 грн 80 коп (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) в дохід Державного бюджету України.

Повний текст постанови суду оформлено та виготовлено 31.03.2023.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук