Справа № 152/144/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2023 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожна А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

адвоката Країла С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в ПП «Дивосвіт»,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. 25 січня 2023 року о 21-34 год в с. Мурафа по вул. Зарічній, водій автомобіля Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій на місці зупинки та в КНП «Шаргородська міська лікарня», відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №101482483.

2. 24 лютого 2023 року від адвоката Країла С.В. до суду надійшла заява, в якій він вказує, що працівниками поліції в порушення статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» не поінформовано водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу, матеріали справи не місять доказів того, що працівниками поліції було задокументованого факт порушення будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, які б давали підстави поліцейському 25 січня 2023 року здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням його підзахисного ОСОБА_1 .. Адвокат вказує, що згідно з вимогами статті 2652 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. В даному випадку матеріали справи не містять доказів, що зазначена вимога законодавства України була застосована працівниками поліції до події, яка мала місце 25 січня 2023 року за участі водія ОСОБА_1 (а.с.13-14).

3. 29 березня 2023 року від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому він вказує, що за правилами статей 251 та 280 КУпАП всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. З протоколу серії ААД № 136493 від 25 січня 2023 року про вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а від медичного огляду на стан сп`яніння нібито відмовився. Однак викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Матеріали справи містять два відеозаписи, які самі по собі не свідчать про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, оскільки з матеріалів справи не можна встановити, на які технічні пристрої вони були записані. Посилаючись на пункт 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 3 лютого 2016 року за №100, ОСОБА_1 зазначає, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Відтак відеозаписи з нагрудної камери поліцейського в даному випадку не можуть бути належними доказами в справі, оскільки вони переривалися. Крім цього, вказані відеозаписи не містять повної (з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення адміністративного правопорушення) інформації, як і не містять відомостей про те, на які технічні засоби здійснювалась фіксація правопорушення, які ознаки і якого сп`яніння нібито виявлені у ОСОБА_1 та де пропонували йому пройти огляд. ОСОБА_1 вважає, що неповідомлення працівниками поліції про проведення зйомки являється порушенням вимог діючого законодавства з боку працівників поліції. Перший відеозапис не містить інформації про дату та час його здійснення, а тому не може бути належним та допустимим доказом обставин, викладених у протоколі серії ААД № 136493 від 25 січня 2023 року про нібито вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема не може підтверджувати той факт, що така подія мала місце саме 25 січня 2023 року о 21-34 год. Другий запис, хоч і датовано 25 січня 2023 року, однак час його вчинення суперечить обставинам, викладеним у протоколі, а саме: запис здійснено набагато раніше,ніж нібито було вчинено саме правопорушення, тобто до 21-34 год. Виявлення та фіксація нібито вчиненого правопорушення відбулась до моменту його вчинення, що вважає неможливо. На другому відеозаписі жодного разу не зафіксовано особу щодо якої складено протокол, що унеможливлює її ідентифікацію як правопорушника, а тому цей запис не може бути належним та допустимим доказом обставин. На обох записах не зафіксовано момент складання протоколу. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. З огляду на викладене ОСОБА_1 просить Суд справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. При прийнятті рішення просить також врахувати заяву свого представника адвоката Країло Є.В. від 24 лютого 2023 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.18-19).

3. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 268 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду справи цієї категорії.

4. Адвокат Країло С.В. в судовому засіданні пояснив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

ІІ. Оцінка Суду

5. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

6. Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.

7. Зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25 січня 2023 року (а.с.2), відповідно до якого на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2023 року (а.с.3), з якого видно, що ОСОБА_1 було видано направлення пройти огляд на стан сп`яніння в лікарняному закладі; фрагментами відеозапису на DVD-R диску (а.с.6), з якого видно, що ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

8. Суд зазначає, що дійсно відповідно до пункту 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час документування цього адміністративного правопорушення поліцейський не в повній мірі дотримався вказаних положень інструкції. Але це жодним чином не спростовує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При дослідженні фрагментів відеозапису на DVD-R диску встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, жодних претензій, щодо зупинки транспортного засобу при спілкуванні з працівниками поліції не висловлював, просив працівників поліції сісти за кермо транспортного засобу, оскільки вживав алкогольні напої, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення просив не складати відносно нього протокол, визнавши, що вживав алкогольні напої та керував транспортним засобом. А отже, ОСОБА_1 визнав, що дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

9. Також в протоколі про адміністративне правопорушення від 25 січня 2023 року серії ААД №136493 (а.с.1) зафіксовані обставини вчинення правопорушення, вони узгоджуються із іншими дослідженими доказами (див. пункт 7), він є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.

10. Відповідно до довідки старшого інспектора сектору адміністративної практики Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Аліни Войтюк, водій ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 1 вересня 2017 року (а.с.5).

ІІІ. Накладення адміністративного стягнення

11. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

12. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

13. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

14. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

3. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА