Справа № 157/1168/22 Провадження №33/802/170/23 Головуючий у 1 інстанції:Антонюк О.В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Кота С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 серпня 2023 року об 00 год. 30 хв. в с.Мостище по вул.Центральна Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем марки "Рено", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Кот С.І. подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною через невідповідність висновків судді обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а лише висловив незгоду із підозрою працівника поліції.
Окрім того, вказує про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть і ознаки адміністративного правопорушення. Так, зазначене у протоколі правопорушення підпадає під дію п.2.9 (а) ПДР України, однак у ньому зазначено про порушення п.2.5 ПДР України. Також протокол містить сліди затирань та виправлення тексту. Проте, суд у своєму рішенні самостійно уточнив фабулу правопорушення. Тому вважає, що протокол, який складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у зв`язку з чим не може бути належним та допустимим доказом у справі.
Також вважає, що належним та допустимим доказом у справі не може бути і відеозапис з боді-камери працівника поліції, оскільки він є неповним та безперервним, а складається із 4-х частин. Не відображено на відеозаписі й свідків, які мали бути при проведенні огляду на стан сп`яніння. На думку захисника відеозапис піддавався зміні та редагуванню особою, яка копіювала його на диск. Крім того, відеозапис не містить електронного цифрового підпису, як це передбачено вимогами ст.99 КАС України.
Окрім того, судом не було надано правової оцінки встановленому факту, що свідок ОСОБА_2 взагалі не приймав участь у проведенні огляду ОСОБА_1 , а пояснення написав зі слів поліцейських. При цьому, свідок ОСОБА_3 не пам`ятає чи відмовлявся ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі. Письмові пояснення цих свідків, які містяться в матеріалах справи є ідентичними.
Захисник вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Також ОСОБА_1 у порядку передбаченому чинним законодавством не був відсторонений від керування автомобілем, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського із процедурою оформлення матеріалів.
Захисник переконаний, що працівником поліції не були виконані вимоги чинного законодавства при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні адміністративних матеріалів, однак суд на це належної уваги не звернув та постановив судове рішення, яке є незаконним.
Посилаючись на вищевикладене, просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. При цьому, будь-яких клопотань або заяв про відкладення апеляційного розгляду не подавав.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Кота С.І., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230578 від 02.08.22, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. Від надання пояснень, підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено відповідний запис;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.08.22 з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водію транспортного засобу було запропоновано пройти огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і медичному закладі, проте він відмовився;

- розпискою ОСОБА_3 від 02.08.22 відповідно до якого він зобов`язався доставити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 до місця проживання останнього і не передавати керування до повного його витверезіння.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться й відеозаписами боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 у ході якого в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння неодноразово запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу так і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку, однак він відмовився. Також йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Після цього працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Зафіксованим також є факт роз`яснення його прав, передбачених законодавством, а також ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення шляхом зачитування його змісту. ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та отримання його копії.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 (поліцейський) пояснив, що ним в с. Мостище по вул.Центральній у нічну пору доби був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по обочині на зустріч службовому автомобілю поліції. ОСОБА_1 керував транспортним засобом у комендантську годину. Під час з`ясування питання щодо причин порушення комендантської години, та щодо не виконання правил дорожнього руху про необхідність бути пристебнутим ременем безпеки, він виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки автомобіля, і в найближчому лікувальному закладі, однак він відмовлявся. Також ОСОБА_1 роз`яснювалося, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Ці події відбувалися і біля автомобіля, і на вулиці, і в салоні службового автомобіля. З ним в той день також був поліцейський ОСОБА_5 і представник добровольчого формування ОСОБА_2 , а в автомобілі ОСОБА_1 було ще троє пасажирів. Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 рукою пошкодив складений щодо нього протокол, а тому він при ньому ж склав інший протокол про адміністративне правопорушення, тобто на іншому бланку з іншим номером, але з наведенням у ньому тих же обставин щодо відмови ОСОБА_1 , який керував автомобілем від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що влітку 2022 року він з іншими товаришами їхали автомобілем, яким керував ОСОБА_1 . Останній є його товаришем. Їх зупинили працівники поліції та з`ясовували причини порушення комендантської години, а також здійснили перевірку документів. В автомобілі було всього 4 пасажира. Поліцейський повідомив, що відчувається запах алкогольних напоїв та запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовився, і ці обставини він чув особисто. Він був тверезий, мав посвідчення водія і тому автомобіль після оформлення документів під розписку був переданий йому. Свої письмові пояснення він підтримує повністю, на той час події пам`ятав краще і, якщо у його поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 відмовився також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, значить так воно і було.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що він як член добровольчого формування територіальної оборони був задіяний до патрулювання та з працівниками поліції на службовому автомобілі вони перебували у с. Мостище, поліцейськими був зупинений автомобіль після 00 год., згодом після розмови з водієм працівник поліції повідомив, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння і відмовляється проходити відповідний огляд. В автомобілі, що був зупинений були ще інші пасажири. Зазначені обставини йому відомі лише із слів поліцейського, так як цих обставин особисто не був, у зв`язку з тим, що то підходив до місця розмови, то відходив. Згодом зазначеним автомобілем поїхала інша особа.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є цілком безпідставними, оскільки повністю спростовуються відеозаписом з боді-камери працівника поліції.
Також є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства апеляційні доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть та ознаки адміністративного правопорушення з посиланням на неправильне зазначення пункту ПДР України, який порушив ОСОБА_1 , оскільки його зміст повністю відповідає положенням ст.256 КУпАП.
Крім того, твердження захисника про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути належним та допустимим доказом через те, що він не є безперервним, до уваги судом не приймаються, так як на ньому зафіксовано події, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Те, що відеозапис складається із 4-х частин в даному випадку не може бути істотним порушення норм законодавства, що вказувало про недопустимість цього відеозапису як належного доказу у справі.
Посилання захисника на відсутність під час проведення огляду свідків є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку процедуру проведення огляду зафіксовано на відеозаписі. Окрім того, на місці події були і свідки, які допитувались судом першої інстанції та підтвердили свою присутність.

Посилання апелянта на те, що за відсутності електронного цифрового підпису відеозапис як електронний доказ є недопустимим доказом, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки як правильно зазначив суддя місцевого суду, КУпАП не містить вимог щодо обов`язкового скріплення відеозапису як доказу в справі про адміністративне правопорушення електронним цифровим підписом. Не містяться такі ж вимоги і у Інструкції, яка передбачає застосування таких технічних засобів.
Також є цілком неспроможними доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у порядку передбаченому чинним законодавством не був відсторонений від керування автомобілем, так як вони повністю спростовуються розпискою ОСОБА_3 від 02.08.22 відповідно до якого він зобов`язався доставити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 до місця проживання останнього і не передавати йому керування до повного витверезіння.

Таким чином, вищенаведені та усі інші апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційну слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду В.А. Подолюк