Провадження №3/748/2194/23
Єдиний унікальний № 748/3108/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за частиною 2 статті 123 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 24 липня 2023 року о 15 год. 05 хв. у с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, надав письмові пояснення та просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 24 липня 2023 року близько 14 год. 50 хв. він був зупинений на блокпосту черговим працівником блокпосту, який розташований на залізничному переїзді, до нього підійшов працівник поліції та повідомив, про те, що він, керуючи автомобілем, проїхав залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора, в подальшому відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення зі змістом якого він повністю не згоден. Зазначає, що після того як черговий працівник блокпосту, який в свою чергу перевіряє наявність документів та особу яка проїжджає залізничний переїзд, перевірив у нього документи, він переконався в дозволеності свого маневру та під`їхавши до залізничних колій зупинився та переконався у відсутності потягу з будь-якої сторони, після чого продовжив рух далі за залізничний переїзд на дозволений сигнал світлофора. На збирання доказів він був позбавлений права, оскільки відповідно до чинних правил відео- та фото- зйомка на блокпостах забороняється, в свою чергу у нього не було можливості сфотографувати чи записати відео на спростування того, що він перетинав залізничний переїзд на дозволений сигнал. При складанні протоколу було грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, його прохання були проігноровані щодо надання йому можливості скласти свої пояснення, заперечення, та клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 123 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі надано наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 160788 від 24 липня 2023 року; копія водійського посвідчення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Як слідує з п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

На переглянутому судом відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано факт в'їзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до переконання про те, що доказами, які містяться у матеріалах справи не підтверджується факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що в матеріалах справи недостатньо доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Положеннямист. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 121, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хоменко Л.В.