гСправа № 358/933/22 Провадження № 3/358/124/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, у відношенні якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , захисника адвоката Божка М.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, фізична особа підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

13.10.2022 о 23-00 год. в м. Богуслав по вул. Польова в районі буд. 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря, що підтверджується висновком № 222 від 14.10.2022. Адміністративні матеріали складено в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та заперечив, що перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Пояснив, що повертався додому з гаражів, коли був зупинений працівниками патрульної поліції, які рухалася йому на зустріч. На його запитання про причину зупинки йому відповів працівник поліції, що він порушив комендантську годину. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився через те, що не довіряє показникам газоаналізатору Драгер. Тому погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що у лікарні наполягав на відібранні у нього аналізів крові та сечі для визначення наявності чи відсутності алкоголю в організмі, однак лікар йому відмовив. В медичному закладі йому повідомили, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння складається з декількох етапів, одним з яких є продуття газоаналізатору Драгер, відмова від його проходження автоматично вважається відмовою від проходження огляду.

Захисник адвокат Божок М.І. вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, в установленому законом порядку. Напроти, він наполягав на відібранні у нього біологічного матеріалу для проведення лабораторних досліджень, на що йому було відмовлено. Крім того, зазначив, що під час огляду відеозапису, альтернативний спосіб отримання результатів на стан сп`яніння (лабораторний) застосований не був, оскільки відповідні аналізи крові, слини чи сечі не відбирались, хоча ОСОБА_1 на цього наполягав і з цією метою наполягав на проведенні медичного огляду саме в медичному закладі. ОСОБА_1 наполегливо повторював, що не довіряє Драгеру та має бажання, щоб у нього відібрали біологічні зразки крові та сечі, а тому зазначене в акті не відповідає дійсним обставинам, що досліджені в судовому засіданні. Зазначає, що вказане лікарем не відповідає дійсності, не може бути належним та допустим доказом при складенні відносно нього протоколу про відмову в проходженні медичного огляду в медичному закладі, оскільки відмови ОСОБА_1 не було.

Лікар Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради

«Миронівська опорна багатопрофільна лікарня», ОСОБА_2 , будучи неодноразово викликаний в судове засідання на 27 лютого 2023 року, 21 березня 2023 року та 28 березня 2023 року, повторно не з`явився і про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляд справи, про що є відповідні відомості в матеріалах справи.

В зв`язку із неявкою лікаря в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався, наслідком чого стало затягування розгляду справи по суті, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає можливим розгляд справи без допиту лікаря, яким проводилось освідування ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Лише 23.03.2023 суд отримав листа від КНП ММР «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» за № 402 від 23.03.2023, згідно якого вбачається, що на дату звернення інформації щодо лікаря ОСОБА_2 про його основне місце проживання та місце роботи як внутрішньо переміщеної особи не відомо. Крім того, із телефонної розмови з виконавцем даного листа ОСОБА_3 вбачається, що лікар ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, і станом на день освідування 13.10.2023 ОСОБА_1 даний лікар працював позмінно декілька днів на тиждень в КНП ММР «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня». На даний час лікар ОСОБА_2 в «Миронівській ОБЛ» не працює, тому і викликати його як чергового лікаря в якості свідка в судове засідання, адміністрація КНП «Миронівська ОБЛ» не має можливості.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводів захисника, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180831 від 14.10.2022, складеного у присутності двох свідків у максимальній відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2022;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 222 від 14.10.2022. Так ОСОБА_1 від проходження обстеження на вживання алкоголю на приборі «Drager» відмовився. Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): відмова від обстеження на вживання алкоголю. Стан алкогольного сп`яніння;

- висновком КНП Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» № 222 від 14.10.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами, що міститься на оптичному диску в матеріалах справи, які були досліджені в судовому засіданні, де чітко зафіксовано події, при зупинці ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія у стані сп`яніння, про що вони повідомили ОСОБА_1 , що зазначено у п. 2, 3 Розділу І Інструкції, запропоновано пройти огляд на місці зупинки, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager АІсоtest на місці зупинки, та погодився на пропозицію поліцейських пройти огляд у медичному закладі, куди і був доставлений. При цьому, попередньо лікар повідомив ОСОБА_1 , яким чином буде проведено його огляд, із зазначенням процедури огляду, в які входить продуття Drager АІсоtest. Також, лікар попередив ОСОБА_1 , що відмова від проходження хоча б одного етапу вважається, що особа відмовилась від проходження огляду взагалі, та з`ясував, чи зрозуміло це останньому, на що він відповів, що зрозуміло. В подальшому, лікар провів опитування ОСОБА_1 , запропонував продути Drager АІсоtest, на що останній відмовився та наполягав лише на відібранні у нього крові та сечі.

З врахуванням попередження, та у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від продуття Drager АІсоtest, лікарем було складено акт, в якому зазначено, що останній відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, і на запитання поліцейських, чому він відмовився від проходження огляду і у лікарні, в тому числі, останній повідомив, що просто взагалі не довіряє технічному приладу Drager АІсоtest і не хоче продувати Drager.

Зазначені докази в сукупності підтверджують обставини викладені у протоколі.

Зокрема, із зазначених доказів та відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я. Досліджені докази є логічними і послідовними, а тому не викликають сумнівів. У зв`язку з цим до невизнання вини ОСОБА_1 слід ставитися критично, як до способу захисту та ухилення від відповідальності.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , що він бажав пройти огляд, але лише щоб у нього були відібрані біологічні матеріали для проведення лабораторних досліджень, слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП визначений порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, який передбачає огляд поліцейським або у закладі охорони здоров`я.

Більш детально порядок огляду регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Розділом ІІІ визначений порядок огляду у закладах охорони здоров`я. Зокрема передбачено використання для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання (п.9), відібрання зразків біологічного середовища (п.10). Додатком 2 до Інструкції затверджена форма яка передбачає послідовну процедуру огляду на стан сп`яніння. Зокрема п.18 визначено використання технічних засобів, а потім у п. 21 лабораторна діагностика.

З відеозаписів нагрудних камер поліцейських та пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що лікар у закладі охорони здоров`я діяв послідовно і у суворій відповідності до встановленого порядку. ОСОБА_1 відмовився від такого порядку, незважаючи на попередження про відповідальність, проте за такі дії встановлено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені норми чітко передбачають обов`язок водія пройти огляд та визначають його порядок, разом з цим наведені норми не надають права водію змінювати порядок огляду у закладі охорони здоров`я. Водій наділений правом вибору огляду на місці поліцейським чи у закладі охорони здоров`я.

Ураховуючи наведене, мотиви відмови ОСОБА_1 від огляду саме у встановленому порядку не мають значення і не спростовують події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд, він у лікарні був згоден здати біосередовище і більш нічого, не заслуговують на увагу, оскільки Розділом ІІІ вищезазначеної Інструкції встановлено порядок огляду у закладах охорони здоров`я, яким передбачено використання для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, відібрання зразків біологічного середовища, і у Додатку 2 до неї затверджена форма, яка передбачає послідовну процедуру огляду на стан сп`яніння, в тому числі, з використанням технічних засобів.

Суд вважає, що дії лікаря та працівників поліції у цій ситуації є вірними, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування у стані алкогольного сп`яніння, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом правопорушення та є закінченим з моменту такої відмови.

Вказане не міг не розуміти ОСОБА_1 , оскільки маючи посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 06.09.2022 ТСЦ 3242, презюмується, що особа має у повному обсязі знати Правила дорожнього руху.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст. 252 КУпАП вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність не встановлено, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Повний текст постанови складений 29.03.2023 року.

Головуючий: суддя К. С. Романенко