ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6806/23
провадження № 3/753/3216/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 21.04.2023 року о 19 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашню сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої лаявся на останню, погрожував, вдарив дитячою майкою по обличчю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру в присутності малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вчиняв жодного насильства щодо колишньої дружини. 21.04.2023 року він приїхав додому та побачив, що до сина прийшла ОСОБА_2 . В подальшому, вона йому сказала, що викликала сину швидку, оскільки йому зранку було погано у школі. ОСОБА_1 намагався дізнатися, навіщо колишня дружина викликає швидку, якщо син добре себе почував та дивився телевізор. При цьому, вони являються медиками і могли б самостійно розібратися з захворюванням дитини, якби воно дійсно було. Вона йому не пояснила навіщо викликала швидку допомогу. Під час розмови, колишня дружина почала провокувати його на конфлікт, знімати відео та стала викликати поліцію. ОСОБА_1 наполягав на тому, що ніколи не вчиняв ніякого насильства відносно колишньої дружини, просив долучити до матеріалів справи копії постанов суду, якими його було визнано невинуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, коли ОСОБА_2 також провокувала конфлікти, викликала поліцію та відносно нього складали протоколи.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 21.04.2023 року прийшла до сина, який проживає з батьком згідно з рішенням суду. Коли прийшла, то побачила, що син хворий і вирішила викликати швидку допомогу, щоб сина оглянув лікар. Проте, колишній чоловік, повернувшись додому та дізнавшись про виклик швидкої, почав конфліктувати, заперечував проти виклику лікаря, кричав, погрожував та вдарив ОСОБА_2 дитячою майкою по обличчю. Все це відбувалося в присутності їх малолітнього сина. Всю розмову вона записала на диктофон. В зв`язку цим вона викликала поліцію.

Представник потерпілої адвокат Сидорчук Ю.М. просила долучити до матеріалів справи копію відповіді на адвокатський запит із СЗШ № 314, якою підтверджується, що малолітньому ОСОБА_1 21.04.2023 року зранку у школі було погано, стенограму запису на диктофон 21.04.2023 року на власному телефоні ОСОБА_2 , стенограму відеозапису з боді-камери, диск з аудіо та відеозаписами подій 21.04.2023 року, відповідь на адвокатський запит з ГУНП України у місті Києві від 25.05.2023 року із записом на диску відеозаписів; стенограму запису спілкування ОСОБА_2 з працівником спецлінії 102 від 21.04.2023 року.

В судовому засіданні 26.05.2023 року в присутності представника Служби у справах сім`ї та дітей Дарницької РДА у міст Києві Синявської Н.Ю. та вчителя, класного керівника СЗШ № 314 ОСОБА_3 судом було опитано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у процесі спілкування поділився позитивними враженнями від навчання у школі, відвідування тренувань та спілкування з друзями. При згадуванні про батьків, емоційний стан ОСОБА_1 змінився, дитина стала тривожною, стурбованою, відстороненою, засмучувалась. З метою уникнення психотравмуючої ситуації для дитини, питання щодо конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в його присутності, дитині не ставилися.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши протокол серії ВАВ № 276150 від 21.04.2023 року, заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , а також надані суду ОСОБА_1 та представником потерпілої адвокатом Сидорчук Ю.М. докази, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вказаним Законом визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнього насильства насильства, а саме умисних дій психологічного та фізичного характеру, що завдало шкоду фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується наявними у справі доказами, поясненнями учасників процесу та доказами наданими у судовому засіданні.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушення слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить двісті п`ятдесят п`ять гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя