Справа № 345/4882/21
Провадження № 33/4808/440/23
Категорія ст.183-1 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою в.о. керівника Калуської окружної прокуратури Форовича А.М. на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт., а також стягнуто судовий збір в розмірі 354 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт..

На вказану постанову суду в.о. керівника Калуської окружної прокуратури Форович А. М. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на її оскарження.

Вважає, що вказана постанова суду є незаконною, оскільки ОСОБА_1 на момент розгляду справи в суді першої інстанції заборгованість зі сплати аліментів не мав, внаслідок чого 01.12.2021 року державним виконавцем виконавче провадження було закінчено на підставі п.1 ст.37 ЗУ № Про виконавче провадження».

Вказує, що зазначені обставини свідчать про необхідність скасування постанови та закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що відповідно до вимог ч.1 ст.250, ч.1 ст.287 КУпАП він має право оскаржити постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки повинен здійснювати нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру,пов`язаних з обмеженням особистою свободи громадян.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 15.03.2023 року під час моніторингу офіційного сайту Калуського міськрайонного суду « Список справ призначених до розгляду».

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги до свого провадження слід відмовити з наступних підстав.

Так, в обґрунтування права на оскарження постанови судді, прокурор в апеляційній скарзі посилався на вимоги ч.5 ст. 7,ч.1 ст. 250, ч.1 ст. 287, ч.2 ст. 294 КУпАП та на ст. 26 Закону України "Про прокуратуру".

Проте, системний аналіз вищевказаних правових норм та усталена судова практика свідчать про те, що таке посилання прокурора є безпідставним.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Порядок оскарження судового рішення визначений ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою та згідно якої, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнено до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Даний перелік осіб, що мають права на оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку є вичерпним.

Прокурора, як суб`єкта оскарження, було виключено із зазначеного переліку відповідно до внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді, одночасно виключено ч.2 ст.295 КУпАП щодо обов`язку повідомляти прокурора про результати розгляду його апеляційної скарги. На даний час такого обов`язку діюче законодавство не визначає.

Крім того, посилання прокурора на ст. 7, ст. 250, ст. 287 КУпАП, як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, вважаю такими, що не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 року), згідно з якими однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року (який набрав чинності 15.07.2015 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 ( сто двадцять) суспільно-корисних громадських робіт, що не є заходом примусового характеру, пов`язаного з обмеженням особистої свободи громадянина.

Тому, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду, й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Виходячи із системного підходу до розуміння норм КУпАП, необхідно зауважити, що право прокурора на апеляційне оскарження постанови місцевого суду з огляду на зміни, внесені підпунктом другим пункту 5 Прикінцевих положень Закону може бути реалізовано винятково у випадках, передбачених КУпАП, зокрема: 1) під час здійснення нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи (ч. 5 ст. 7 КУпАП); 2) під час участі у провадженнях про адміністративні корупційні правопорушення (ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП).

За інших обставин право на апеляційне оскарження постанови місцевого суду у прокурора не виникає.

Таким чином, право прокурора на апеляційне оскарження постанови місцевого суду може здійснюватись лише у випадках, визначених ч. 5 ст. 7 та ч. 2 ст. 250 КУпАП.

Зокрема, відповідно до принципу правової визначеності кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру «Ryabykh проти Росії».

Крім того, принципом правової визначеності можна поступитися не задля «юридичного пуризму», а для виправлення «помилки фундаментального значення для судової системи «Sutyazhnik проти Росії».

При цьому, принцип юридичної визначеності не поширюється так далеко, як на усталену судову практику «Unedic проти Франції». Суди мають право розвивати чи змінювати свою практику з огляду на динамічний та еволюційний підхід до тлумачення права, але повинні належно обґрунтовувати такий розвиток чи зміну.

При вирішанні питання щодо прийнятності апеляційної скарги прокурора, суд також враховує, що зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він вважає судове рішення незаконним, оскільки на час розгляду провадження в суді першої інстанції ОСОБА_1 повністю сплатив заборгованість по аліментах.

Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, оскільки апеляційну скаргу подано прокурором, який не має права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 засуджений за ч.1 ст.183-1 КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В той же час, відповідно до усталеної судової практики відшкодування шкоди, яку заподіяно внаслідок вчиненого правопорушення, яке полягало у тривалій несплаті аліментів, не свідчить про відсутність події правопорушення.

При цьому, прокурор посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки дізнався про вищевказане судове рішення тільки 15.05.2023 року під час моніторингу офіційного сайту Калуського міськрайонного суду.

Таким чином, прокурор вважає, що час на оскарження судового рішення повинен розпочинатися з моменту, коли він дізнався про відповідне судове рішення, що не відповідає принципу правової визначеності, оскільки така правова позиція дозволяє прокурору самостійно визначати час з якого він розпочне проводити моніторинг сайту суду першої інстанції та прийме заходи для оскарження судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказане судове рішення набрало законної сили та підлягає до виконання.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що питання щодо належного виконання судового рішення неодноразово виникало в суді першої інстанції та розглядалось судом.

Питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що в.о керівника Калуської окружної прокуратури Форович А.М. не має права на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що у прийняті вказаної апеляційної скарги до провадження апеляційного суду необхідно відмовити і повернути апеляційну скаргу прокурору.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити В.о.керівника Калуської окружної прокуратури Форовичу А.М. у прийнятті до провадження Івано-Франківського Апеляційного суду апеляційної скарги по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути в.о.керівнику Калуської окружної прокуратури Форовичу А.М.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв