Справа № 488/1261/22
Провадження № 33/812/91/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Лівшенка О.С.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності Качана Р.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Качаном Романом Юрійовичем на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 вересня 2022 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325198, 21 травня 2022 року о 19:55 год. в м. Миколаїв по пр-ту Богояленському, 311/4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Качан Р.Ю. 20 лютого 2023 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (п.2.5 Правил дорожнього руху). Таким чином суд притягнув особу до відповідальності за правопорушення, яке не зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказував, що поліцейським складено і долучено до матеріалів протоколу акт огляду на стан сп`яніння та направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення алкогольного сп`яніння, проте в порушення вимог законодавства вони не підписані поліцейським.

ОСОБА_2 звертав увагу на те, що на відеозйомці відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, в протоколі не зазначено яким саме технічним засобом проводилась відеофіксація. З відеозапису не зрозуміло хто саме з поліцейських здійснював зупинку транспортного засобу, хто виявляв ознаки алкогольного сп`яніння і хто пропонував пройти медичний огляд. Поліцейський Пендиковець Ю.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, не брав участі на початку відеозйомки, не виявляв у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та не пропонував йому пройти медичний огляд ні на місці, ні в медичному закладі.

Також в апеляційній скарзі захисник Фроленка І.О. вказує, що в порушення його прав, працівниками поліції не вжито дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Однак, при розгляді цієї справи суд першої інстанції таких вимог не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, неврахування яких істотно вплинуло на правильність висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, що є різними складами адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За приписами ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 року.

Аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку безумовно є та обставина, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, та і в медичному закладі. Зазначена відмова має бути зафіксована поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейським згідно вимог ст.266 КУпАП під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису.

Згідно наявних в матеріалах справи відеозаписів боді камер працівників поліції (диск а.с.5), ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейским на місці за допомогою приладу «Drager».

Втім, поліцейськими не було запропоновано йому пройти медичний огляд у медичному закладі.

Разом із тим, відносно ОСОБА_1 був складений протокол за порушення п.2.5 ПДР України за те, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тоді як порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було порушено, а саме не було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі.

Зазначене є істотним порушенням встановленої законом (ч.3 ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП)

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку - не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду був факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідного огляду, про щодо зазначено у протоколі. Судом досліджувались докази стосовно саме цього факту.

В мотивувальній частині постанови наведено зміст пункту 2.5 Правил, який зобов`язує водіїв пройти такий огляд на вимогу патрульного поліцейського та дана оцінка доказам щодо невиконання ОСОБА_1 цього обов`язку.

Проте, визначивши склад адміністративного правопорушення, його кваліфікацію та вид і розмір стягнення, суд помилково зазначив, що ним встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9 ПДР України), тоді як зазначені обставини не були предметом судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено яким саме технічним засобом проводилась відеофіксація апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, постанова суду скасуванню, а провадження закриттю на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подану його захисником Качаном Романом Юрійовичем на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 вересня 2022 року задовольнити частково.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська