ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2811/22 Головуючий в 1 інст. Боєв Є.С.
Провадження № 33/807/150/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рогальського В.М., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рогальського В.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 18 червня 2022 о 20 год. 11 хв. у м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Деповська, 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 520, НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Огляд водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 1538, результат 1,96 проміле. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Рогальський В.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в тесті №1538 йдеться про фіксування огляду приладом №ARHF0019, в протоколі і рапорті, вказано про застосування при огляді приладу з серійним №1538. Тест виготовлено за допомогою приладу Драгер 6820 №1538, до справи не додано. Акт огляду, містить відповідну графу про зазначення номеру технічного засобу, який використовувався. Дана графа не заповнена.

Крім того, апелянт вказує, що водій проходив огляд за допомогою Драгер 5510. Однак даного тесту до справи не додано.

Зазначає, що доказів зупинки автомобіля ОСОБА_1 шляхом застосування проблискових маячків на авто або в інший спосіб, не має.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рогальського В.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Постановою районного суду від 16.11.2022 року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вказаний висновок суду підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №248806 (а.с.1), яким звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він 18 червня 2022 о 20 год. 11 хв. у м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Деповська, 85, керував транспортним засобом BMW 520, НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Огляд водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, тест 1538, результат 1,96 проміле. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР; роздруківкою з приладу «Драгер» та актом огляду (а.с.3) визначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою «Драгер». Результат позитивний 1,96 проміле; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.5), який містить файли відеофіксації з місця події, зміст яких відповідає обставинам, зазначеним у протоколі.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, доводи про те, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованих дій спростовується вищенаведеними доказами в справі та переглянутими відеозаписами події, якими встановлено, що водій під час події дійсно пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Результат огляду склав 1,96 проміле, що свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.9а ПДР України. Від огляду в медичному закладі відмовився.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що номер тесту та номер приладу «Драгер» мають розбіжності, що свідчить про недопустимість такого доказу, були повністю спростовані судом першої інстанції, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, встановлено, що дійсно в матеріалах справи не зазначено серійний номер приладу «Драгер», а вказано лише номер тесту, що в буквальному сенсі тлумачення можливо розшифрувати, як номер приладу.

Однак, відповідно до листа начальника УПП в Запорізькій області та відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що «Драгер» з номером 1538 відсутній. Під час події був застосований прилад з номером ARHF0019, а номер тесту огляду ОСОБА_1 і є 1538.

Апеляційний суд неодноразово наголошував, що скасування судового рішення виключно на підставі формальної констатації, зокрема за наявності технічних помилок, за відсутності інших підстав для скасування постанови суду жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння.

Такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя (невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, рівності тощо).

Апеляційний суд дійшов до висновку про те, що інспектором під час події замість серійного номеру приладу зазначений номер тесту і це є лише технічною помилкою, що в свою чергу жодним чином не порушує права і свободи особи, яка притягається до відповідальності, а тому у суду відсутні підстави для визнання такого доказу недопустимим.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду не встановлено істотних процесуальних порушень, як з боку працівників поліції під час складання адміністративного матеріалу, так і судом першої інстанції під час судового розгляду, які були б підставою для скасування постанови суду та звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та призначено справедливе стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчиненню ним нових правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рогальського В.М. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2811/22