Справа № 752/7217/23
Провадження №: 3/752/3644/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 місце реєстрації - АДРЕСА_2
за участі ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 19.03.2023 серії ААД № 367909 та № 367905, що складені з посиланнями на порушення п. "а" п. 2.1 та відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до протоколу № 367909 ОСОБА_1 19.03.2023 о 21-й годині у м. Києві по вул. Саперно-Слобідській керував транспортним засобом Mini Cooper, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами.

Згідно з протоколом № 367905 у цей же день і час у цьому ж місці водій ОСОБА_1 керував тим же транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна кольору обличчя, проте від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився.

Разом з протоколами до матеріалів справи приєднано примірник постанови Бердичівського відділу Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № НОМЕР_3 від 24.06.2022, відеозапис з нагрудної камери поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, вміщений на лазерний компакт диск, примірник протоколу про адміністративне правопорушення № 367909, не вручений особі, відносно якої він був складений, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п. "а " п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ч. 3 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 заперечив свою винуватість як за ч. 3 ст. 126, так і за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що є діючим військовослужбовцем, залучений до виконання завдань із забезпечення обороноздатності держави, 19.03.2023 повернувся у Київ з місця виконання бойових завдань згідно з наявним бойовим розпорядженням, виводив підпорядкованих та поранених з зони бойових дій на Сході країни, їхав два дні, алкоголь не вживав, адже не мав ні змоги і бажання і це заборонено як Дисциплінарним Статутом, так і Статутом Збройних Сил України, здав службовий автомобіль, спорядження, боєкомплект за місцем несення служби (не друкується цьому рішенні з міркувань безпеки), пересів на цивільне авто, яке заздалегідь для нього приготували близькі та їхав побачитися з сімє`ю. На блок пості поліцейські у нього перевірили документи, сказали, що він має незадовільний вигляд та має перевіритися на стан сп`яніння та очікувати приїзду патруля, який привезе спеціальний прилад. У відповідь на пояснення, які він ( ОСОБА_1 ) озвучив поліцейським на блок пості щодо поганого самопочуття через високу температуру, перевтому, брудний і вологий після бойових позицій спецодяг на ньому, поліцейські роз`яснили, що він може відмовитися від проходження огляду, проте їх потрібно це задокументувати.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який йому пред`явили, написав свої пояснення, розписався, отримав примірник протоколу та поїхав до близький, вранці проходив медогляд у спецчастині, після якого тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні.

Протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП йому не вручали, з його змістом не ознайомлювали, про його наявність він не був обізнаний до моменту прибуття в судове засідання. Про наявність наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина він знає від колишньої дружини, хоча кошти на утримання сина завжди надав добровільно, у його вихованні та розвитку приймає участь, з сином спілкується. Пояснює поведінку колишньої дружини негативним ставленням до його нової сім`ї, де він опікується двома дітками своєї жінки та вважає, що її звернення до суду для стягнення аліментів було емоційним та зневажливим вчинком, адже він сплачує кошти на утримання сина у набагато більшому розмірі, ніж встановлено в наказі про стягнення аліментів. Сам наказ він не отримував, про наявність постанови щодо обмеження у праві керування транспортними засобами не знає, на момент винесення цієї постанови воював і її не отримував.

На запитання суду (судді) щодо того, чи перевіряли на блок пості у ОСОБА_1 зіниці на світло, роз`яснювали права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, чи відсторонювали від керування, чи вказали на те, що незгода водія на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою вимагає подальшого прибуття до медичного закладу для проходження огляду у лікаря нарколога, ОСОБА_1 надав заперечну відповідь.

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладався для підготовки до судового розгляду, зокрема для подачі документів, які б доводили його пояснення.

16.05.2023 в судовому засіданні завершено розгляд справи по суті та оголошено перерву для постановлення судового рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції та документи, які подав ОСОБА_1 , суд (суддя) не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи на наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови Бердичівського відділу Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № НОМЕР_3 від 24.06.2022, 13.01.2021 Лугинським районним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі № 281/21/21 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

09.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання цього судового наказу.

24.06.2022 вказаним вище органом виконання судових рішень винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 .

Станом на час винесення зазначеної постанови ОСОБА_1 перебував у лавах Збройних Сил України та, відповідно, за місцем реєстрації, на яку посилається державний виконавець не мешкав.

Так, ч. 3 ст. 126 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно із ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказів направлення ОСОБА_1 постанови від 24.06.2022 Бердичівського відділу Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами або ж обізнаності його в інший спосіб про наявність відповідної заборони не приєднано.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав умисел на порушення приписів ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення протокол № 367909 ОСОБА_1 не вручався, за його отримання він не розписувався, відеозапис, приєднаний до матеріалів справи не містить моменту, з якого можна було б установити, що ОСОБА_1 ознайомили зі змістом цього протоколу, а також і те. що він відмовлявся від його отримання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Встановлені обставин свідчать про порушення права на захист особи та не дозволяють установити склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

За ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Як унормовано у ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

У п. 2, 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі по тексту - Порядок № 1103) унормовано, що огляду, з метою виявлення стану сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

На досліджених судом відеозаписі відображено нетривале спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , зокрема зафіксовано, що ОСОБА_1 , який сидить в авто з відкритим вікном роз`яснюється право відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такі роз`яснення є неправомірними, адже законодавець не дозволяє відмовлятися від проходження огляду. Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду становить собою склад адміністративного правопорушення, а тому поліцейські, як представники органу державної влади, не праві були надавати особі роз`яснення, які не відповідають дійсності та суперечать законодавству.

Долучені матеріали відеозапису не відповідають вимогам ст. 266-КУпАП.

Проаналізувавши наявний відеозапис у поєднанні його з поясненнями ОСОБА_1 , суд (суддя) встановив достовірність пояснень ОСОБА_1 , які він надав під час розгляду справи та його відповідей на запитання суду (судді), адже відео файл не містить моменту зупинки автомобіля, моменту виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння (зокрема співробітники патрульної поліції не вказали на певні ознаки, не вчинили жодних дій, з яких слідує їх виявлення та дієва перевірка, як-то огляд долонь, рук, перевірка реакції зіниць очей на світло, перевірка стійкості ходи, не вказали на наявність запаху алкоголю з порожнини рота), моменту роз`яснення процедури проходження огляду, моменту роз`яснення прав, моменту роз`яснення потреби у відбуття до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога за наслідками з`ясування відмови водія від проходження огляду на місці зупинки.

У той же час представлені ОСОБА_1 медичні документи (виписка з медичної карти стаціонарного хворого, де міститься, серед іншого, короткий опис анамнезу хвороби та стан у момент прибуття пацієнта у відділення, зокрема, підвищення температур до 39 градусів, швидка втомлюваність, ускладнене дихання, ломота у м`язах через переохолодження, довідка Державної установи "Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім.. Ф.Г. Яновського" проходження лікування з 03.04.2023 по 21.04.2023 з діагнозом двобічна полі сегментарна пневмонія) та службові документи (рапорт на отримання підтвердження виконання бойового розпорядження в місті (не друкується у цьому рішенні з міркувань безпеки) в період з 15.01.2023 по 18.03.2023, довідка військової частини НОМЕР_2 від 04.05.2023 про безпосередню участь особи у здійсненні заходів необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 11.01.2023 по 17.03.2023), а також описаний відеозапис доводять достовірність пояснень ОСОБА_1 щодо вкрай поганого самопочуття та прибуття 19.03.2023 до міста Києва зі Сходу країни, перебування у хворобливому стані, брудному і вологому спецодязі.

Долучення до протоколу № 367905 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається безпідставним та незрозумілим, адже ОСОБА_1 не було вказано на необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога за наслідками його відмови про від проходження такого огляду на місці зупинки за допомогою спеціального тез нічого приладу, водія не було доставлено до уповноваженого медичного закладу, куди б поліцейський міг подати таке направлення для його обліку лікарем наркологом та проведення огляду водія.

Крім того, слід врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені ч. 1-4, 6 і 7 ст. 121, ч. 3-5 ст. 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), ст. 122-5, 124, 126, ч. 1-4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абз. 1 п. 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування, а автомобіль затримано.

Також відсутні відомості щодо залучення Військової спецчастини Міністерства оброни України у зв`язку з наче б то виявленням нетверезого військовослужбовця під час несення служби.

З огляду на встановлені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та з огляду на наявність порушень процедури огляду водія й оформлення адміністративного матеріалу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Як вказувалося вище, у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду відносно ОСОБА_1 та, які отримані судом на виконання постанови від 14.11.2022 не містять передбаченого відеозапису процедури огляду водія на стан сп`яніння, а у даному разі - відмови водія від проходження огляду за наслідками отримання вимоги співробітника поліції, так само як і факту з`ясування у водія ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки, письмових пояснень свідків з цього приводу.

Враховуючи викладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, 126, 130, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко