№ 336/3521/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, командира відділення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 30Ш від 26.01.2023, що складений заступником командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , 25.01.2023 о 08-00 год. на ранковому шикуванні особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 був відсутній сержант ОСОБА_3 , який з`явився в розташування роти охорони об 11:00 год. Свою відсутність пояснив необхідністю звернення до ДБР та військової прокуратури через неправомірність його переведення до іншої частини, що не є поважною причиною для відсутності на службі. Свідки правопорушення: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В судове засідання 17.03.2023 з`явився ОСОБА_1 разом із особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що дійсно, з метою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, був о 08-00 год. відсутній у розташуванні роти. Проте про необхідність покинути розташування військової частини він попередив свого безпосереднього начальника головного сержанта роти ОСОБА_4 , який зазначений у протоколі, як свідок. Тому особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявлено клопотання про виклик і допит вказаного свідка.

Вказане клопотання задоволено судом, повістку про виклик свідка-військовослужбовця на 30.03.2023 надано особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

В судове засідання 30.03.2023 свідок та особа, яка склала протокол, не з`явилися.

ОСОБА_1 наполягав на тому, що попередив безпосереднього начальника та отримав від нього усний дозвіл на відлучення за частини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.

Частина 1 ст. 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП (в редакції на 26.01.2023) встановлено відповідальність за вчинення зазначених діянь в умовах особливого періоду.

Самовільним є залишення частини або місця служби, вчинене без дозволу начальника (командира).
Відповідно до ст. 280 КУпаП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Натомість посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не спростовані пояснення ОСОБА_1 про отримання ним від безпосереднього начальника ОСОБА_4 дозволу на тимчасове залишення розташування частини, не забезпечено явку вказаного свідка-військовослужбовця для допиту в суді.

В матеріалах справи міститься рапорт ОСОБА_4 , відповідно до якого під час ранкового шикування встановлено відсутність сержанта ОСОБА_1 , проте відомостей на підтвердження чи спростування доводів останнього про повідомлення ОСОБА_4 та отримання від нього дозволу на відлучення з частини, вказаний рапорт не містить.

У матеріалах справи відсутні й письмові пояснення осіб, які зазначені як свідки у протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас самостійно суд не може самостійно збирати докази винуватості особи, адже це становитиме суттєвим порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Відтак, така обов`язкова ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП, як «самовільність» не була доведена в ході судового розгляду справи, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеності складу правопорушення в діяннях особи.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Боєв