Справа № 513/423/23
Провадження № 3/513/418/23
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ганнівка Болградського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби служби -1 категорії начальник кінологічної групи, (інструктор)відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( тип В)

за ч.2 ст.ст.172-18 КпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ПдРУ №267583 Е ОСОБА_1 за висновками службового розслідування по факту затримання прикордонним нарядом прикордонною поліцією Республіки Молдова на напрямку КОПЧАК (РМ) МІЕЯЙЛОВКА (УКР.) двох громадян України, які попросили статус біженців на протии ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) 20.02.2023 року, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП. Інспектор прикордонної служби 1 - категорії начальник кінологічної групи, (інструктор) відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( тип В) сержант ОСОБА_1 не належним чином організовано службу прикордонного наряду та не було вжито вичерпних заходів щодо затримання порушників Державного кордону, чим своїми діями порушено вимоги абзацу 5 підпункту 5 пункту 1 розділу другого, абзаців 13, 14 підпункту 7, пункту 2, розділу другого «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затв. Наказом МВС України 19.10.2015 №1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 №1391/27836. У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначив, що не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки на час перетину порушниками Державного кордону України, знаходився на відстані майже 3 км від місця події. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Частина 2 ст.172-18 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За положеннями КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення КУпАП, які передбачають відповідальність за дане правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості що останній є військовослужбовцем, відсутні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено час вчинення останнім правопорушення, час перетинання порушниками Державного кордону України, не надано документів, що характеризують особу та матеріалів службової перевірки.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги абзацу 5 підпункту 5 пункту 1 розділу другого, абзаців 13, 14 підпункту 7, пункту 2, розділу другого «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України».

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретні дії ОСОБА_1 повинен був вчинити, але не вчинив на виконання отриманого наказу на охорону державного кордону, та/або які дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону він вчинив під час несення служби.

Суддя законодавчо позбавлений права у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Усунути недоліки протоколу про адміністративне правопорушення складеному у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП у судовому засіданні суд позбавлений можливості, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення є компетенцією чітко визначеного органу.

Окрім того суддя вважає за необхідне вказати на те, що не усунення вищевказаних недоліків, може мати «некоректний» розгляд справи та призвести до «спрощеного підходу» судового розгляду вказаного протоколу, що у свою чергу є несумісним із такими засадами судочинства, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів.

Згідно ч.2 ст.251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин доходжу висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП необхідно повернути до органу який склав протокол, для належного оформлення.

При цьому суд звертає увагу на те, що будь-які виправлення, які вносяться до протоколу про адміністративне правопорушення повинні бути засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства та здійснюватися в присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч.6 ст.38 КУпАП,.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП повернути до НОМЕР_1 прикордонного загону, відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 9тип В) для належного оформлення.

Постанова є остаточною та окремому оскарженню не підлягає.

При повторному направлені адміністративного матеріалу до суду після доопрацювання слід враховувати строки, передбачені ст.ст.38, 277 КУпАП.

Суддя В. С. Миргород