Справа №521/9910/23
Номер провадження 3/521/8295/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.

за участю секретаря судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу серії ААД № 098652, від 26.03.2023 року, водій ОСОБА_1 , 26.03.2022 року о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 », м. Одесі, по вул. Овідіопольська дорога 3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Василін В.В. який подав до суду заперечення в якому зазначив, що у діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, та є фактичне перевищення своїх повноважень з боку співробітників патрульної поліції. Відповідно до протоколу ОСОБА_1 під час керування ним транспортного засобу «BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 », м. Одесі, по вул. Овідіопольська дорога 3, але вказаний факт повністю спростовується відео з нагрудних камер поліцейських. Будь яких доказів керування ОСОБА_1 транспортного засобу відсутні. ОСОБА_1 неодноразово наполягаю, що він згодний поїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Також адвокат Василін В.В. звертає увагу на провокативну поведінку співробітників поліції, з метою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме в частині відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Вказані дії співробітників поліції виразились в наполяганні на відмові від проходження медичного огляду та сплаті штрафу, що на думку поліцейського буде швидше сплатити штраф ніж пройти процедуру медичного огляду, крім того відмова збереже час поліцейських та він зможе поїхати додому відпочити.

У судовому засіданні 16.08.2023 року адвокат Василін В.В. підтримав наданні їм письмові заперечення та просив закрити провадження у справі, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

22.08.2023 року у судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на місці зупинки, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У той же час, згідно з наявним у справі відео (ПВР 001274) запису вбачається, що зупинки ОСОБА_1 , під час керування ним транспортного засобу «BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 », не було, поліцейські зупинились біля припаркованого на АЗС транспортного засобу «BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 ».

Як вбачається з рапорту інспектора Греб Ю.О., останній перебуваючи на службі отримав повідомлення від ПЦО про спрацювання КТВ за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога 3а, АЗС БРСМ о 18:50. Прибувши на місце звернення оператор АЗС повідомила йому про те, що водій «BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння та порушує громадський порядок. На місце було викликано екіпаж СОГ для проведення експертизи.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_2 26.03.2023 року він побачив приблизно о 18:45 рух автомобіля BMW X6», номерний знак « НОМЕР_1 » по вул. Овідіопольська дорога 3а, який їхав в сторону АЗС БРСМ водій якого показував середній палець та порушував правила дорожнього руху. На заправці свідок викликав 102.

Дослідивши в судовому засіданні відео запис наданий разом з протоколом, судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та на пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився, хоч і не керував транспортним засобом. Працівники патрульної поліції посадили ОСОБА_1 до службового автомобіля та від`їхали від АЗС на відстань до трьох кілометрів, зупинились на дорозі та почали вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, вказуючи про те, що відмова від проходження медичного огляду та на сплаті штрафу, що на думку поліцейського буде швидше сплатити штраф ніж пройти процедуру медичного огляду, крім того відмова збереже час поліцейських та ОСОБА_1 зможе поїхати додому відпочити.

Так, на відеозапису поліцейський почав наполягати на відмові, говорячи що в разі якщо ОСОБА_1 випив більше ніж одну чарку то надані ним аналізи все одно покажуть що він п`яний, а тому краще відмовитись від проходження огляду і поліцейські можуть піти на зустріч і віддати транспортний засіб дочці ОСОБА_1 . Як наслідок, ОСОБА_1 вказав, що в такому разі він відмовляється від проведення медичного огляду.

Патрульний поліцейський повідомив, що згідно Правил дорожнього руху, а також п. 2.5. Правил він має право відмовитися від проведення огляду.

У той же час, зі змісту зазначеного пункту Правил дорожнього руху України вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що усі зазначені дії поліцейського, а саме вказівки в протоколі факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу якого не було, відговорення від погодження ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, були незаконними, оскільки роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності прав, які законодавством не передбачені, повідомлення про беззаперечне виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, за умови вживання більше ніж однієї чарки алкоголю до моменту огляду не тільки не передбачені чинним законодавством, а й по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мала місце схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

У даному випадку поліцейський, отримавши згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння, мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про відсутність події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, закриттю провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9,24,33,38, 401,130,221,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя