Номер провадження: 33/813/492/23
Номер справи місцевого суду: 522/8799/22
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Подуст Т.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Граніна Д.В., розглянувши його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 23.02.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, із вищою освітою, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнуто судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 21.06.2022 о 16:10 год. в м. Одесі по пр-ту Шевченка, 22-а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на світло; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився, що зафіксовано на б/к 470622, 471507, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Гранін Д.В. в інтересах ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, зазначивши, що суд не встановив із належною повнотою фактичні обставини правопорушення та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що під час візуального огляду його підзахисного, співробітником поліції не було дотримано належного порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та підстав для проведення вказаного огляду не було, оскільки зазначені у протоколі ознаки взагалі не озвучувались останньому та встановлювались (вписувались до протоколу) у його відсутність, натомість, підставою для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, за словами поліцейського, послугувала його «блідість», що не входить до переліку ознак сп`яніння, при цьому, його підзахисний поводив себе спокійно та адекватно, без жодних підозр на перебування у стані будь-якого сп`яніння;

- суд не надав належної оцінки тому факту, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, натомість, відповідно до матеріалів справи, спочатку розпочинається процедура складання стосовно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вже в подальшому виписується направлення, що свідчить про грубе порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння;

- в оскаржуваній постанові суд дійшов помилкового висновку про те, що під час направлення водія для огляду на стан сп`яніння необхідно керуватись Інструкцією №1452/735, а не Порядком №1103, а тому чинне законодавство не передбачає одночасне складання протоколу та направлення, оскільки це є порушенням належної процедури огляду водія на стан сп`яніння та свідчить про недійсність такого огляду;

- посилання суду в постанові на рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» не може бути використане у справі про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в зазначеній справі суд розглядав обов`язок водія в частині повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та особу порушника, а не «сліпе» виконання будь-яких висунутих вимог поліцейського, які є явно безпідставними та безпричинними.

Посилаючись на викладене та зауважуючи на тому, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 , захисник Гранін Д.В. просить постанову суду скасувати та провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Граніна Д.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №092251 від 21.06.2022 (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 21.06.2022 о 16:10 год. керував транспортним засобом «NISSAN LEAF», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Одесі по пр-ту Шевченка, 22-а водій з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на світло; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився, що зафіксовано;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР» від 21.06.2022 (а.с. 2), згідно якого водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з боді-камер співробітників поліції (а.с. 7), на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Із аналізу вищевказаного відеозапису із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 7) вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції у зв`язку із порушенням вимог ПДР України, після чого, в ході проведення бесіди з останнім, поліцейський запідозрив, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пославшись на неприродну блідість його обличчя, що й послугувало підставою для пропозиції останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому, на початкову пропозицію співробітника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, проте в подальшому відмовився від проходження огляду, мотивуючи відмову тим, що він поспішає на роботу.

Після цього співробітником поліції були роз`яснені останньому наслідки відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, те, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження такого огляду.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 4 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: 1) наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); 2) звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; 3) сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; 4) почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В свою чергу, ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 Розділу I Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначені вище вимоги нормативно-правового акту спростовують доводи захисника з приводу того, що «блідість» не входить до переліку ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться в п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), згідно якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пункт 8 Порядку встановлює, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вищезгаданого відеозапису, отримавши відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезгаданого п. 8 Порядку, технічними засобами відеозапису, співробітник патрульної поліції обґрунтовано склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення ААД №092251 від 21.06.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відтак, апеляційний суд критично оцінює посилання захисника на те, що під час візуального огляду його підзахисного співробітником поліції не було дотримано належного порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та підстав для проведення вказаного огляду не було, оскільки такі твердження спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого співробітником поліції були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку в частині виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння та направлення його для проведення огляду.

Водночас, заслуговують на увагу доводи захисника з приводу того, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на світло) попередньо не озвучувались ОСОБА_1 та були вписані до протоколу за його відсутності.

Разом із тим, на підставі аналізу відеозапису вбачається, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення зачитувався ОСОБА_1 співробітником поліції, останній ознайомився з його змістом, підписав протокол (а.с. 1) та жодних зауважень стосовно викладених в ньому обставин, в тому числі щодо виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, як усно, так і письмово не надавав.

Окрім того, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по суті правопорушення, посилаючись на те, що поспішає на роботу.

Надаючи оцінку доводам захисника про те, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд зауважує на тому, що такі твердження є суто суб`єктивним трактуванням захисником вимог законодавства, натомість, вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння та їх направлення для проведення огляду з метою виявлення такого стану не передбачають необхідності складення такого направлення у разі висловлення водієм відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану сп`яніння.

Так, системний аналіз положень ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції та Порядку дає підстави стверджувати про те, що письмове направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я складається поліцейським у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з результатами такого огляду (п.п 8, 12 Інструкції; п. 6 Порядку), проте не у випадку зафіксованої належним чином відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я загалом.

Посилання захисника на те, що спочатку розпочинається процедура складання стосовно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вже в подальшому виписується направлення не відповідають дійсності, натомість, згідно з відеозаписом, співробітники поліції оформлювали письмове направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР» одночасно із оформленням протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, факт одночасного оформлення направлення та протоколу в даному випадку, на переконання апеляційного суду, не свідчать, всупереч твердженням захисника, про порушення співробітниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння, з огляду, зокрема, на те, що цьому факту передувала чітко висловлена відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та роз`яснення поліцейським останньому наслідків такої відмови.

Із викладених вище підстав суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги доводи захисника з приводу того, що факт одночасного складання співробітниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та письмового направлення на огляд свідчить про недійсність такого огляду.

Натомість, відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, недійсним вважається огляд особи на стан наркотичного сп`яніння, проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП, які в даному випадку співробітниками патрульної поліції допущені не були.

Окрім того, апеляційний суд не погоджується із твердженнями апелянта про те, що суд не міг посилатись в оскаржуваній постанові у справі про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства» на тій підставі, що зазначене рішення ЄСПЛ хоча й стосувалось обов`язку повідомити інформацію про особу водія у випадку порушенням правил дорожнього руху, проте містить у собі загальні положення щодо наявності певної відповідальності водіїв та власників транспортних засобів як джерела підвищеної небезпеки перед законом та виконання додаткових обов`язків у правовому полі.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Граніна Д.В. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Граніна Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського райсуду м. Одеси від 23.02.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца