ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3053/23

провадження № 3/0285/2377/23

14 червня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає по АДРЕСА_1 ,

який не працює,

за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 28.03.2023 о 13 год. в м Івано-Франківськ по вул Коновальця, поблизу будинку №138, керуючи автомобілем MAN TGX 18.500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено 2 протоколи за порушення, на транспорті, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

В заяві до суду ОСОБА_2 вину визнав, не заперечив обставини, викладені у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), згідно з п.1.9. яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам.

Відповідно до ПДР, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, окрім іншого, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду поліцію і чекати прибуття останньої; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівником поліції протоколу стало порушення ним вимог ПДР пунктів 2.3б, 13.1 згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу та п.2.10 ПДР, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки.

Вибір водієм безпечної швидкості руху транспортного засобу є основою створення безпечних умов руху останнього. На водія покладається відповідальність, яка зобов`язує його контролювати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, особливості перевезення пасажирів чи багажу, а також справність автомобіля.

Перед початком руху водій повинен пам`ятати, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ПДР.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справ, а саме:

протоколами серії ААД №№398787, 3987888 від 12.05.2023 року про адміністративні правопорушення;

схемою місця ДТП,

письмовим поясненням іншого водія ОСОБА_3 , в яких від підтвердив факт вчинення ДТП та залишення водієм місця пригоди;

письмовими поясненнями ОСОБА_4 , колеги ОСОБА_1 , в яких від пояснив, що про факт ДТП дізнався від працівників поліції та повідомив, що ОСОБА_2 дійсно 28.03.2023 був у відрядженні в м Івано-Франківськ, але на даний час він звільнився з роботи;

диском з відеозаписом, на якому зафіксовано ДТП;

рапортами інспекторів поліції, в яких викладено обставини отримання повідомлення про скоєне ДТП та фіксації його наслідків;

фото світлинами, на яких зафіксовано автомобіль MAN TGX 18.500, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Вважаю, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п.2.3б, 13.1 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів не знаходжу.

Відтак, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Обставин, які обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягненняу виді штрафу в межах санкції за найтяжче правопорушення. Вважаю вказане адміністративне стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті його накладення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Підстави для застосування іншого більш м`якого або суворого стягнення відсутні.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 124, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/3053/23 (провадження №3/0285/2377/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП об`єднати зі справою №285/3054/23 про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП,

присвоївши справі №285/3053/23 (провадження №3/0285/2377/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400(три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин