Справа № 523/4004/23
Номер провадження 3/523/2603/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Шкорупеєв Д.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №358855 від 12.02.2023 року, вбачається, що 12.02.2023 року о 09 годині 39 хвилин по вул.Миколаївська дорога, 279 в м. Одесі керував автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», результати якого склали 0,32 проміле. Огляд фіксувався на приладі ПВР 471640.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що був тверезий, чому прилад показав 0,32 проміле пояснити не може. На медичний огляд не поїхав, оскільки співробітники поліції не пояснили, що можливо поїхати та здати аналізи. При ньому направлення на огляд не складалось, та він нічого не підписував.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким посилена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння і за відповідні дії передбачена кримінальна відповідальність.

У силу ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, дослідивши докази, що міститься в матеріалах справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., вказано, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При дослідження матеріалів справи, не можливо встановити наявність обставин, які викладені в протоколі серії ААД № 358 855 від 12.02.2023 року. Відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, яка відбулась, інших підстав працівники поліції не зазначали, не роз`яснено наслідків проходження або відмови від проходження медичного огляду, що також спростовує обставини викладені в протоколі серії ААД №358855 від 12.02.2023 року, що є грубим порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. Працівниками поліції також не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є недопустимим.

Свою позицію мотивує тим, що під час руху ніяких Правил дорожнього руху він не порушував. Після зупинки поліцейський запропонував продути незрозумілий прилад для визначення стану алкогольного сп`яніння, з показаннями якого ОСОБА_1 був не згоден. Також зазначив, що пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні йому ніхто не пропонував. За таких обставин вважає, що застосований до нього порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ № 1103 від 17.12.200 (далі Порядок), а відтак саму процедуру проведення огляду слід визнати порушеною і незаконною.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, суд не може визнати дані докази належними, допустимими та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, Інструкції та порядку, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому, судом встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, а саме, положень ч. 4 ст. 256 КУпАП, п. 2.6. Порядку та ч. 11 розділу 2 Інструкції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування із поліцейськими, водій поводив себе адекватно, добровільно погодився на проходження огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також з пояснень ОСОБА_1 , даних ним у судовому засіданні вбачається, що йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні.

Як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надані протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з протоколом до нього від 12.02.2023 року та відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.

В процесі дослідження відео доказів, зафіксованих на нагрудні камери інспекторів патрульної поліції було встановлено, що після застосування приладу «Драгер» показники якого склали 0,32 проміле, ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до медичного закладу для медичного огляду.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Порядку та Інструкції.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-р 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому провадження в справі відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 266, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу такого адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в Одеський апеляційний суд через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.А. Шкорупеєв