Справа № 393/296/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року смт Новгородка

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючого охоронцем в ПП «МЮННТ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №189622, складений 13.05.2023 року поліцейським СРПП СПД №2 (смт Новгородка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Смаглій О.С., згідно якого ОСОБА_1 13.05.2023 року о 16:40 год. в с. Верблюжка по вул. Сонячна Кіровоградської області керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки через смс-повідомлення щодо розгляду справи, а тому, також враховуючи, що останній не надав клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю, за можливе розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, переглянувши доданий відеозапис, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в розумінні положень ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. «а» ПДР України) так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР України).

Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення саме п.2.5 ПДР України, а саме те, що він керував транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції їхали за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , зупинили його автомобіль, при чому на відео не зафіксовано, що останній вчинив будь-яке порушення ПДР, відразу попросили водія пред`явити документи на транспортний засіб, посвідчення водія, вказали, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння продувши спецприлад «Драгер», на що останній відмовився, а потім запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, проте водій знову відмовився. При цьому, причин зупинки транспортного засобу йому не повідомили.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» визначено перелік підстав для зупинення поліцейськими транспортного засобу, який є вичерпним.

Тобто, як встановлено судом та вбачається з доданого відеозапису з місця події, задокументованих доказів правомірності зупинки транспортного засобу ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не надано, а тому відповідно до положень ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними та недопустимими, що в подальшому за правовим принципом «плодів отруєного дерева» і призвело до незаконного складання відповідних адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Отже, без законних на те підстав працівники поліції не мали права зупиняти автомобіль, яким керував ОСОБА_1 та в подальшому вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина підтверджена відеозаписом.

А тому, з таких підстав протокол не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім цього, розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до положень частини четвертої статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим матеріали справи у тому числі досліджений відеозапис не містить жодних відомостей щодо роз`яснення ОСОБА_1 , його прав та обов`язків, передбачених та гарантованих Конституцією України та нормами КУпАП, зокрема прав передбачених ст. 63 Конституції України з приводу того, що особа не несе відповідальності за відмову від пояснень щодо себе, членів сім`ї та близьких родичів коло яких визначено законом та ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, що в свою чергу при збиранні доказів поліцейськими та оформленні відповідних матеріалів, призвело до грубого порушення прав останнього, зокрема прав на захист, та вказує на незаконність як доказу складеного протоколу та інших похідних від нього матеріалів.

Крім цього, слід зазначити, що в протоколі про адмінправопорушення вказана дата та час його складання - 13.05.2023р. 16 год. 57 хв., а у фабулі правопорушення працівниками поліції зафіксовано, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 13.05.2023р. о 16 год 40 хв., проте з переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 13.05.2023р. саме о 15 год. 38 хв., та фіксування всієї процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП , закінчилось о 16 год. 21 хв. Тобто, наданий відеозапис з місця події, не підтверджує факту того, що ОСОБА_1 саме о 16 год. 40 хв. керував транспортним засобом ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_2 , як вказано в протоколі, а інші належні та допустимі докази з цього приводу матеріали справи не містять.

Між іншим слід зазначити, що суд не вправі за наявності суперечностей самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Окрім того, слід зазначити, що в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, згідно якої особи, які керують транспортним засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Між тим слід зазначити, що як було вказано вище, розглядаючи справу, суд не може вийти за межі пред`явлених обвинувачень та збирати докази з власної ініціативи.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, що належні та допустимі докази, якими підтверджується, що ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі, порушив вимоги п 2.5 ПДР України, відсутні, а надані докази здобуті не в спосіб передбачений законом, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 245, 247, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ