Постанова

Іменем України

/резолютивна частина/

08 червня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/404/23

провадження № 3/578/273/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 /далі також - ОСОБА_2 /адвоката ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення

стосовно ОСОБА_3 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто Ромни Сумської області; громадянство: України; освіта вища військова; одружений; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце служби, посада: військова частина НОМЕР_1 , начальник штабу цієї військової частини, військове звання: майор

за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

Керуючись статтями 40-1, 247, 251,252, 256, 283, 285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Постановив:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі пункту1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови буде складено 12 червня 2023 року

Суддя А. І. КОСАР

Постанова

Іменем України

08 червня 2023 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/404/23

Провадження № 3/578/273/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 /далі також - ОСОБА_2 /адвоката ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення

стосовно ОСОБА_3 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто Ромни Сумської області; громадянство: України; освіта вища військова; одружений; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце служби, посада: військова частина НОМЕР_1 , начальник штабу цієї військової частини,військове звання: майор

за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

Історія справи

(I.) Надходження справи до суду

У березні 2023 року із Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 за протоколом про військове адміністративне правопорушення №17 від 10.03.2023 за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

До матеріалів справи долучені наступні документи:

Протокол про військове адміністративне правопорушення №17 від 10.03.2023 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП;

ВИСНОВОК щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 450 від 09 березня 2023 року складений о 23 год.15 хв;

Протокол КИС про адміністративне затримання від 09.03.2023 складений о 22 год. 30 хв;

ПОСВІДЧЕННЯ ОФІЦЕРА Збройні Сили України УК № 270845;

Письмові пояснення від ОСОБА_4 за 10.03.2023;

Письмові пояснення від ОСОБА_5 за 10.03.2023;

Письмові пояснення від ОСОБА_6 за 10.03.2023;

Письмові пояснення від ОСОБА_7 ;

Письмові пояснення від ОСОБА_8 за 10.03.2023;

Інформація щодо проходження військової служби ОСОБА_9 ;

Свідоцтво про народження дитини;

Наказ Міністерства оборони України № 233 від 30.04.2017 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України».

Перелік саме цих документів підтверджується внутрішнім описом справи, складеним уповноваженою особою Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

(ІІ.) Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи

Згідно із Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.023 судову справу передано головуючому судді КОСАР А. І.

Справу призначено до розгляду на 09:30 год. 23.03.2023, справа знята з розгляду у звязку з оголошенням у регіоні повітряної тривоги. Наступне судове засідання призначено на 14:20 год. 24.03.2023.

24.03.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням ОСОБА_1

17.04.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. і останній надано час на ознайомлення з матеріалами справа №578/404/23.

19.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про надання доступу до електронної справи № 578/404/23.

25.04.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням захисника ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. у зв`язку з хворобою останньої.

10.05.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням захисника ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. у зв`язку з відсутністю зв`язку з ОСОБА_9 та не можливістю з`ясування процесуальної позиції у справі.

06.06.2023 у справі оголошена перерва для вивчення клопотань сторони захисту.

08.06.2023 справу розглянуто по суті.

(ІІІ.) Аргументи учасників справи

Процесуальна позиція сторони захисту- закрити стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 провадження за частиною третьою статті 172-20 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення /ас 51-58/. Посилаються на такі аргументи:

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушеня є кримінальним провадженням тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу. А відтак у справах про адміністративні правопорушення діє презумпція невинуватості. В протоколі не викладено суть обвинувачення у розумінні положень частини третьої статті 172-20 КУпАП. Доказів перебування в той час, який інкримінується ОСОБА_10 як час вчинення ним військового адміністративного правопорушення при виконанні обов`язків військової служби, стороною обвинувачення не надано. За протоколом, майор ОСОБА_2 09.03.2023 близько 22:15 год. поблизу с. Славгород Сумського району Сумської області був виявлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання службових обовязків з явними ознаками алкогольного спяніння ( почервоніння очей запах алкоголю). Цього ж дня о 22:25 год. ПЕРЕЗВУ представниками військової служби правопорядку доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 за АДРЕСА_2 для підтвердження або спростування перебування в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку №450 від 09.03.2023, виданого КНП СМР`Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» вбачається, що майор ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності військовослужбовцв військової служби правопорядку.

Викладені в протоколі обставини щодо часу вчинення правопорушення «22: 15 год.» та «20:00 год.», щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, спростовуються наявними у справі письмовими поясненями представників військової служби правопорядку.

Так з письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 слідує, що 09.03.2023 близько 20:00 год. при виїзді з с. Славгород був зупинений легковий автомобіль, в салоні якого знаходились три військовослужбовця, у тому числі майор ОСОБА_11 . Вони були з ознаками алкогольного спяніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, неясність мовлення, хитка хода. Особи були затримані та доставлені до Сумського ЗВВСП м. Суми, та передані ГШР Сумського ЗВВСП.

З пояснень ОСОБА_5 слідує, що 09.03.2023 близько 22:25 год. він ніс добовий наряд в складі патруля Сумського ЗВ ВСП. Військовослужбовець ВСП ОСОБА_12 доставив військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони перебували в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення) під час виконання службових обов`язків. В подальшому їх було доставлено до лікувального закладу з метою підтвердження або спростування алкогольного сп`яніння.

Аналогічне пояснення надав і свідок ОСОБА_15 , зазначивши наявні ознаки алкогольного спяніння «нечіттка мова, з порожнини рота».

Тобто, жоден із вказаних свідків не вказав на наявність у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння «почервоніння очей».

Крім цього, вичерпний перелік ознак алкогольного спяніння визначений у Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожного руху зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 7.11.2015, жодної ознаки алкогольного спяніння, що нібито були виявлені у ОСОБА_1 ,та були підставою для направлення на огляд з метою підтвердження чи спростування алкогольного спяніння, не містить.

Направлення на огляд в матеріалах справи відсутнє.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився після спливу двох годин з моменту виявлення у особи ознак алкогольного спяніння як того вимагає законодавство.

На переконання сторони захисту, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог, що передбачені у статті 266-1 КУпАП, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

(ІV.) Обставини, встановлені судом

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією військового квиткана ім`я ОСОБА_16 .

З протоколу № 17 про військове адміністративне правопорушення від 10 березня 2023 року випливає, що майор ОСОБА_2 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Зоройних сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, майор ОСОБА_2 , є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вимог стст. 17,65,68 Конституції України, статті 17 Закон України «Про оборону України», ст ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», стст. 6, 11, 16, 28 32, 49, 103, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, стст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, Військової присяги, затвердженої Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 09.03.2023 близько 22 год. 15 хв поблизу с. Славгород Сумського району Сумської області виявлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання службових обов`язків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю). Після чого, цього ж дня, 09.03.2023 близько 22:25 год. майора ОСОБА_17 представниками військової служби правопорядку доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) для підтвердження або спростування перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновку №450 від 09.03.2023, виданого КПП СМР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечний захворювань», майор ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп яніння відмовився в присутності військовослужбовців військової служби правопорядку.

Таким чином, начальник штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби, в умовах особливого періоду під час виконання службових обов`язків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

З Висновку комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №450, складений 09 березня 2023 року в 23:15 год. випливає, що ОСОБА_18 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Разом з цим

З письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 випливає, що ці особи 09.03.2023 близько 20:00 год. при виїзді з с. Славгород зупинили легковий автомобіль, в салоні якого серед трьох військовослужбовців був і ОСОБА_2 з ознаками алкогольного спяніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, неясність мовлення, хитка хода. Особи були затримані та доставлені до Сумського ЗВВСП м. Суми, та передані ГШР Сумського ЗВВСП.

(V.) Національне законодавство на час виникнення спірних правовідносин

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі статтею7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами частини другої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до стст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами стст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід також звернути увагу, що відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17Закону України«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1рішення Конституційного суду України від 22.12.2010№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україніта процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Так, згідно з частиною першою статті 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з частиною третьою статті 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто, частина перша статті 172-20 КУпАП передбачає такі окремі кваліфікуючі ознаки:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння визначений статтею 266-1 КУпАП.

Відповідно до положень частини першої статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції..

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів,а також військовослужбовців ЗбройнихСил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою,уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також прав охоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (частина друга статті 266-1 КУпАП).

Згідно з частиною четвертою статті 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Суд зазначає, що процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України містить чіткі етапи (послідовність) її проведення, що закріплені на законодавчому рівні, зокрема в статті 266-1 КУпАП.

Так, з аналізу статті 266-1 КУпАП випливає, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я має передувати незгода особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, або незгода з його результатами.

Окрім цього, статтею 266-1 КУпАП визначено коло осіб, які уповноважені проводити огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, згідно з п. 33 частини першої статті 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право проводити огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також використовувати у випадках, визначених законом, спеціальні технічні засоби для проведення такого огляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з цим, наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 №515затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі також - Інструкція).

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема: за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 15), який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається порушнику, а другий підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), зазначаються у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання.

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 16), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності посадової особи Служби правопорядку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Після проведення огляду посадова особа Служби правопорядку доставляє затриманого до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), якій надано право складати протоколи, у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз зазначених приписів дозволяє зробити висновок, що встановлення факту знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (в даному випадку) можливе лише з додержанням спеціальної процедури та виконання чітких і послідовних дій, результати яких лише і можуть бути належними та допустимими доказами, не входить до компетенції та дискреційних повноважень інших осіб, в тому числі й суду.

Відповідно до протоколу №17 від 10.03.2023, начальник штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби, в умовах особливого періоду під час виконання службових обов`язків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Так, ОСОБА_2 свою винуу вчиненні адміністративного правопорушення не визнав при цьому, на противагу складеному протоколу захисником наведено доводи про порушення процедури проходження огляду на стан алкогольногосп`яніння.

Вказані доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження дослідженими матеріалами провадження.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №17 від 10.03.2023, майора ОСОБА_17 09.03.2023 близько 22 год. 15 хв було виявлено поблизу с. Славгород Сумського району Сумської області військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання службових обов`язків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю). Після чого, цього ж дня, 09.03.2023 близько 22:25 год. майора ОСОБА_17 представниками військової служби правопорядку доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) для підтвердження або спростування перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які безпосередньо зупинили автомобіль з військовослужбовцями, в салоні якого також був і ОСОБА_2 , кожен окремо, надали пояснення службовій особі прокуратури, що подія мала місце 09.03.2023 близько 20:00 год.

Тобто, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення службова особа не встановила час вчинення правопорушення ОСОБА_9 ;

Таким чином є сумніви що огляд майора ОСОБА_1 проведено у визначений законодавством двогодинний проміжок часу з моменту виявлення підстав для проведення огляду до проведення самого огляду.

Крім того, матеріали справи не містять висновків службового розслідування, або службової перевірки, яка на думку суду, повинна була бути проведена керівництвом військової частини за фактом з`явлення ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. До протоколу не надано відповідних доказів щодо повноважень службової особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимим доказами не є беззаперечним доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за своєю правовою суттю фактично є обвинуваченням.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є елементом суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Враховуючи, що у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі за частиною третьою статті 172-20 КУпАП не надано достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, зазначені порушення слід визнати істотними, які унеможливлюють встановлення у його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам факт визнання особою вини при документуванні правопорушення службовою особою прокуратури не може бути достатнім доказом правомірності рішення службової особи і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відтак, у відповідності до статті 62 Конституції України, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251,252, 256, 283, 285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Постановив:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі пункту1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 12 червня 2023 року.

Суддя А. І. КОСАР