ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , військовослужбовця, командира відділення 1 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

07 лютого 2023, о 08 год. 00 хв., під час ранкового шикування та перевірки наявності особового складу реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_2 було виявлено відсутність по місцю проходження служби без поважних причин молодшого сержанта ОСОБА_1 . Дане правопорушення скоєне військовослужбовцем в умовах військового стану. Молодший сержант ОСОБА_1 був відсутній на службі з 08 год. 00 хв. 07 лютого 2023 року до 18 год. 30 хв. 07 лютого 2023 року без поважних причин.

Правопорушник ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не з`явився, його захисником - адвокатом Бугайовим А.О., повноваження якого містяться в матеріалах справи подано письмове клопотання в якому зазначено, що ОСОБА_1 визнає той факт, що він був відсутній на службі в період з 08 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. 07.02.20223 року, проте причина його відсутності була пов`язана із гострою необхідністю отримати ліки та продукти, які йому необхідні для лікування цукрового діабету І типу середньої важкості. При вирішенні питання про накладення стягнення у даному випадку просив врахувати незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 , його позитивну характеристику з місця служби, а також малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

07.03.2023 адвокат порушника Бугайов А.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки 07.03.2023, залишаючи місце служби, ОСОБА_1 повідомляв про це свого побратима ОСОБА_4 , якого просив довести це до відома його командування, в підтвердження чого подав нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 із зазначенням обставин, які мали місце 07.03.2023.

Дослідивши матеріали справи, клопотання захисника та додані документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.4 ст.172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою застосування до відповідної особи адміністративного стягнення.

Надавши оцінку всім наданим доказам, суддя дійшла висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступною сукупністю матеріалів адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення А1008 № 113 від 10.02.2023, якими встановлений факт вчинення правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 07.02.2023 о 08 год. він залишив місце служби у зв`язку з тим, що йому необхідно було передати документи і купити ліки. Про те, що залишає місце служби не попередив старшого дивізіону ОСОБА_2 , оскільки у них неприязні відносини; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями військовослужбовця ОСОБА_5 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2022 № 54; копією службової та медичної характеристики на ОСОБА_1 ; копією військового квитка ОСОБА_1 .

Згідно із ч.2-3ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває і зараз.

Ураховуючи наведені норми, станом на 07.02.2023 діяв особливий період.

За змістом ст. 11 розділу 1 частини І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту) військовослужбовців повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно зі ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За ст. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, яке вчинене в умовах особливого періоду, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем.

Суддя критично відноситься до письмових пояснень військовослужбовця ОСОБА_4 щодо того, що ОСОБА_1 повідомляв його 07.02.2023 щодо залишенням ним військової частини та про повідомлення про це командування, оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_1 , які ним були надані 08.02.2023 нічого не вказується про це. Суддя розцінює вказану позицію та версію як можливість для уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, відсутні.

Накладаючи адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин, майновий стан, та доходить висновку, що ОСОБА_1 потрібно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, з урахуванням ст. 8 КУпАП.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-11 ч.4, 268, 283-284 КУпАП, ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ