Справа № 203/4337/22
Провадження № 3/202/961/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 керівник ПП «Вікторія Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.11.2022 встановлено, що 29.07.2021 у м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 56Б ОСОБА_1 несвоєчасно сплатила узгодженої суми грошових зобов`язань з земельного податкуз юридичних осбі, сторонами зобов`язання податку на нерухоме майно, по строку погашення до 29.0.2021, згідно податкової декларації від 02.02.2021, фактично погашено платіжним дорученням № 624 від 16.09.2021, чим порушено вимоги п 266.10.1 п.266.10 ст.266 та п.69.10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ ( зі змінами та доповненнями).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

З огляду на викладене суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163- 2 КУпАП, не є триваючим.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі N 242/924/17 (провадження N К/9901/38815/18).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

КУпАП передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17ЗаконуУкраїни "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява N 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначених ч.2 ст.38 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко