П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Київ

Справа № 752/1367/23

Провадження: № 33/824/1911/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Малевської Євгенії Юріївни в інтересах ОСОБА_1

на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року, винесену під головуванням судді Дмитрук Н. Ю.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 17 березня 2023 року адвокат Малевська Є. Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до суду першої інстанції, в якій просила скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Перебування останнього за кермом транспортного засобу в нерухомому стані не свідчить про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, з матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_2 допустив порушення ПДР, за що його слід було зупинити, як і не вбачається того, що його взагалі було зупинено, у зв`язку з чим усі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_2 не зобов`язаний був виконувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат Малевська Є. Ю. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, районний суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.12.2022 року, відеозаписі нагрудної камери поліцейського, рапорті працівника поліції, роздруківці з приладу Drager «Alcotest 7510».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 21.12.2022 року о 18-52 год. у м. Києві по вул. Столичне Шосе, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Газ н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного (1,63 проміле) сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою газоаналізатора Драгер, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких с підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Встановлено, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місцізупинки, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Результати огляду показали, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 погодився з результатами огляду (1,63 %), підписавши відповідну роздруківку з приладу «Alcotest 7510».

Слід відмітити, що огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного технічного засобу проводився за згодою ОСОБА_2 , який у разі незгоди з його результатами мав право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, діючи на власний розсуд, таким правом не скористався.

При перевірці доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому зафіксовано як працівник поліції підходить до автомобіля Газ н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_2 вчиняв дії щодо запуску двигуна. На запитання працівника поліції «Куди їдете?» ОСОБА_2 відповів, що «Недалеко», після чого йому було запропоновано надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В ході спілкування, працівником поліції у ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. При цьому, з відеозапису убачається, що водій даного транспортного засобу ОСОБА_2 жодного разу не висловив свої заперечення з приводу того, що він не керував транспортним засобомГаз н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, ні ОСОБА_2 , ні його адвокат не навели обставин щодо необхідності запуску двигуна, включення світла фар, перебування на місці водія та мети вчинення цих дій, на спростування обставин подальшого зрушення автомобіля з місця та керуванням ним, після зупинки руху автомобіля.

Наявний в матеріалах справи відеозапис, який узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, результатами алкотестеру, рапортом працівника поліції, є належним доказом вини ОСОБА_2 , оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження останнім огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені у зазначених доказах, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Отже, оцінивши усі докази у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_2 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку технічного приладу з результатами огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, доходжу висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

ОСОБА_2 21.12.2022 року реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За таких підстав, апеляційну скаргу адвоката Малевської Є. Ю. в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Малевської Євгенії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома