справа № 631/119/23
провадження № 3/631/137/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста Харкова, громадянина України
(паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.08.1997 року
ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області),
реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
який є фізичною особою підприємцем,
зареєстрований та проживає за адресом:
за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
05.01.2023 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , на автошляху М29 Харків-Красноград-Перещепіно поблизу АЗС «Маршал», перевищив допустиму безпечну швидкість підчас руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення із зупиненим попереду транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ/ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_4 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правопорушник ОСОБА_1 до судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, про причини своє неявки не повідомив, заяви про відкладання розгляду справи не надавав, однак зателефонував до канцелярії Нововодолазького районного суду Харківської області із проханням справу розглянути за його відсутності у зв`язку із станом здоров`я, зазначивши, що провину не визнає та вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок поганих погодних умов.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частина 6 статті 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.
Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Незважаючи на повне невизнання своєї провини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного проступку доведена повністю наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ААБ № 319012) від 23.01.2023 року, складеного поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Божедаєм І. В., протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.01.2023 року і схеми місця ДТП, складених слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Резниковим І., а також фотознімків, зроблених на місці дорожньо-транспортної пригоди у темний час доби, підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2, 10 - 13, 14, 30 - 37).
З довідки, складеної 23.01.2023 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Божедаєм І. на ім`я начальника відділення ОСОБА_2 , погодженої начальником СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції Глуздієм С., убачається, що за матеріалом, отриманим поштою з відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за фактом дорожньо-транспортної пригоди (з постраждалими), убачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок зіткнення двох автомобілів «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та стоячого на узбіччі автомобіля марки «ЗАЗ/ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждав водій автомобіля ОСОБА_1 , якого каретою швидкої допомоги було госпіталізовано до лікарні міста Харкова. Так як дорожньо-транспортна пригода скоєна в наслідок порушень Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_1 , який під час руху не дотримався безпечної дистанції та не переконався в безпечності дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, а також не дотримався безпечної швидкості відповідно до пунктів 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху України, здійснивши зіткнення зі стоячим на узбіччі транспортним засобом автомобілем «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також відносно водія ОСОБА_3 було винесено адміністративну постанову за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 3 - 4).
Заступник начальника начальник СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Харіна О. повідомила начальника ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції Горбачова О. про відсутність ознак кримінального правопорушення в матеріалах, зареєстрованих в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» під № 140 від 06.01.2023 року (а. с. 6).
З рапорту інспектора відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Кузьменка Г. В., зареєстрованого 05.01.2023 року під № 140 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку), останній доповів начальникові відділу полковнику поліції Горбачову Олександру про те, що 05.01.2023 року о 18 годин 05 хвилин зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_4 щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на трасі Харків-Дніпро біля АЗС Маршал в результаті зіткнення автомобілів марки «Газель», державний номерний знак НОМЕР_4 , та марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 (а. с. 7).
Відповідно до довідки, наданої КНП «Нововодолазька центральна лікарня» Нововодолазької селищної ради № 13 від 05.01.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий лікарем та майже здоровий (а. с. 26).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.01.2023 року убачається, що він 05.01.2023 року рухався на своєму автомобілі марки «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , з боку міста Дніпропетровськ в бік міста Харків по автошляху М29 Харків-Красногрд-Перещепіне зі швидкістю 90 кілометрів на годину. Погодні умови були погані, шов міцний дощ та на дорозі було темно. Близько 17 години 00 хвилин під час руху в останній момент він побачив автомобіль марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_4 , який стояв та не рухався з краю проїзної частини, після чого прийняв екстрене гальмування, почав викручувати правіше, щоб об`їхати його, проте це не вийшло й відбулося зіткнення. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок поганих погодних умов (а. с. 8).
З письмових пояснень ОСОБА_3 від 05.01.2023 року убачається, що він проживає за адресом: провулок Гагаріна, будинок № 10, село Рокитне Харківського району Харківської області, та того дня купив в селі Старовірвка двох корів для господарства і їхав додому на автомобілі марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_4 . Близько 17 години 40 хвилин на швидкісному автошляху біля АЗС «Маршал» сталася поломка відкрутилося ліве колесо, що сталося в лівій смузі. Включивши сигнал аварійної зупинки на автомобілі, він вийшов з машини, щоб встановити знак аварійної зупинки на відстані 40 - 50 метрів позаду автомобіля. Повертаючись назад, почув і побачив, що у його автомобіль ззаду в`їхав легковий автомобіль й від удару його автомобіль розвернуло, а легковий автомобіль відпросило до правого узбіччя (а. с. 9).
Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в межах, установлених статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 50 х 17 гривень = 850,00 гривень.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.
Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.
Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.
Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень.
Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень, із розрахунку: 0,2 х 2684 гривень = 536,80 гривень.
Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді судді належного суду.
На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтями 19, 57, 68, 125 і 129 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року, а також частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, 124, 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, й статтями 294, 307 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -
п о с т а н о в и в:
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, інакше постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок),та витрати на облік цього правопорушення, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко