Справа № 541/2146/23
Номер провадження3/541/767/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пінчук Ю.В., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої- адвоката Куцина В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ФОП, РНОКПП не встановлено,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 245962 від 15.06.2023, ОСОБА_1 25.05.2023 року близько 11 години 00 хвилин в АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що 25.05 2023 року він перебував на території Великосорочинського ліцею, щоб забрати з уроків сина ОСОБА_3 . На території подвір`я зустрів ОСОБА_2 , звернувся до останньої щоб поговорити, але ОСОБА_2 не зупинилася та пішла далі. Заперечував факт погроз та нецензурних образ на адресу ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що подія сталася 25.05.2023 в Великосорочинській школі. Коли вона приїхала до дитини в 11 год. 30 хв., чекала на прохідній поки ОСОБА_4 (сина) покличуть з уроку, поспілкувавшись з дитиною, вийшла з приміщення школи. На зустріч йшов ОСОБА_5 , почав штовхати і казати чого вона прийшла до дитини. Ображав в присутності людей, штовхав у плечі. Є один свідок який все бачив, але є підстави вважати, що ОСОБА_1 його залякав. Повідомила, що злякалась і хотіла забігти у школу, але її чекала людина і вона змушена була обійти ОСОБА_1 і піти до машини. Повідомила, що ОСОБА_5 постійно її обзиває, погрожував, що дитину вона більше не побачить, налаштовує дитину проти неї.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є вчителем початкових класів. ОСОБА_2 знає як маму її учня ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 впав рівень навчання і поведінки, вона викликала ОСОБА_2 , щоб обговорити навчання її сина. Маргарити підійшла до неї годин в 10-10.30 (дату не пам`ятає) з нею вона довго говорила. Десь в 11 год. 45 хв. зателефонувала бабуся ОСОБА_3 ОСОБА_8 і запитала чи ще ОСОБА_9 в школі і чому так довго розмовляє. Вона відповіла, що вони вже закінчили розмову і виходять. Сівши на велосипед і доїхавши до центру села, до неї подзвонив тато ОСОБА_10 і в грубій формі почав казати, що вона не мала права викликати ОСОБА_11 до школи, оскілки вона ніхто. Вона зробила зауваження стосовно форми його спілкування з нею, ОСОБА_12 вибачився. Також повідомила, що їй відомо , що батьки не поділять дитину, що ОСОБА_12 не дозволяє ОСОБА_11 бачитися з дитиною, дитина проживає з батьком. Свідком подій які сталися 25.05.2023 року вона не була.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є директором будинку культури і ОСОБА_11 є її підлеглою. Повідомила, що вона приїхала з перевіркою ансамбля в с.Савинці Миргородського району (точну дату не пам`ятає) і на другому поверсі будинку культури ОСОБА_11 та її чоловік бурхливо говорили. Останній кричав, принижував ОСОБА_9 в очах дитини. Підійшовши до них, вона запитала причину крику, на що ОСОБА_14 відповів, що ОСОБА_11 тут скоро працювати не буде, що вона погана мама, дуже багато запитань до неї, що вона не справляється зі своїми обов`язками, назвав її «скотиною», смикав за її рукав до себе, що ОСОБА_9 навіть зрушила з місця. ОСОБА_9 в цей час стояла з похиленою головою і по щокам котилися сльози. Був випадок, коли вона бачила , що ОСОБА_9 хотіла поцілувати на прощання сина, а ОСОБА_12 сказав сину: « не цілуй її, мама цілувала чужих дядей» . Нецензурно до ОСОБА_15 не звертався. Не була свідком подій які сталися 25.05.2023 року.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що працює в В.Сорочинському ліцею. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає як батьків учня. В травні ( точної дати не пам`ятає) вона була на роботі, йдучи до директора, побачила ОСОБА_11 яка сиділа на стільчику. Пізніше, повертаючись, вона стала свідком того як ОСОБА_11 зустрічалася з сином у приміщенні школи, пізніше зі слів чергової вона дізналася, що ОСОБА_9 дуже хвилювалася, що ОСОБА_1 побачить це. Маргарита принесла дитині солодощі, але ОСОБА_3 їх не взяв, як пояснив черговій, тому що тато буде лаятися. Також повідомила, що не чула і не бачила, щоб ОСОБА_1 ображав ОСОБА_11 .

Свідок поліцейський офіцер громади ОСОБА_17 суду пояснив, що 25.05.2023 до нього звернулася ОСОБА_11 по телефону сказала, що їй потрібна допомога. Він був зайнятий і пояснив, що якщо ситуація термінова то потрібно набрати «102». 29.05.2023 ОСОБА_11 повідомила, що хоче написати заяву про те, що ОСОБА_1 постійно вчиняє над нею домашнє насильство. Він зателефонував на «102», відібрав заяву і пояснення від ОСОБА_2 . В бесіді остання повідомила, що ОСОБА_1 не дає бачитися з дитиною, хоча обіцяв не заважати бачитися з дитиною. На його запитання чи бачив хтось ці конфлікти або знає про них, відповіла, що їх бачать і знають усі. Він ходив до керівництва і завуча школи, які повідомили, що неодноразово бачили сварки з приводу дитини на території школи, що ОСОБА_2 ховалася від чоловіка. На запитання чому в протоколі не були зазначені свідки, відповів, що на момент складання протоколу він не знав хто був свідками події і збирав свідчення про систематичне вчинення домашнього насильства. Додатково пояснив, що за весь час це була єдина заява від ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що 25.05.2023 вони з чоловіком і ОСОБА_12 приїхали до школи. ОСОБА_5 вийшов з машини і пішов до школи, зі школи вийшла ОСОБА_9 , яка минула машину і пішла, а ОСОБА_5 пішов за нею, вони між собою не розмовляли. Через хвилину ОСОБА_19 повернувся і сказав, що ОСОБА_9 не хоче з ним розмовляти.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що 25.05.2023р. він, його дружина та ОСОБА_1 заїхали до школи, де навчається син ОСОБА_1 , приблизно після 12.00 год. побачив , як зі школи виходила ОСОБА_11 , ОСОБА_5 вийшов з машини і пішов до ОСОБА_11 , коли вони зрівнялися, ОСОБА_5 хотів поспілкуватися з ОСОБА_9 , але вона його обігнула і пішла до машини через дорогу. ОСОБА_5 пішов за нею, підійшов до водія машини і спілкувався з ним близько хвилини, потім повернувся і сказав, що ОСОБА_9 не хоче з ним спілкуватися. Голосних розмов, образ не чув. Коли ОСОБА_5 спілкувався з водієм, ОСОБА_9 стояла біля задньої дверці машини.

04.09.2023 адвокат Пінчук Ю.В. надала письмові пояснення, в яких просила закрити провадження у справі в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, які підтримала в судовому засіданні.

04.09.2023 потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Куцин В.Ю. в судовому засіданні вважали факт здійснення адміністративного правопорушення доведеним та просили встановити вину ОСОБА_1 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною другою статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 284 КУпАП , справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених статтею 247 даного Кодексу.

Таким чином, оскільки правопорушення вчинене 25.05.2023 року - провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи і здійснюватися не може.

Судом також враховано практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям провадження по даній справі на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вирішується, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у вищевказаній справі встановлює, що презумпція невинуватості буде порушена, якщо стверджувати, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, законом не передбачено.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження.

Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення минуло більш як три місяці, на даний час закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, тож провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Таким чином, суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи у суді строків, передбачених ст. 38 КУпАП

На підставі наведеного та керуючись статтями 38,173-2,247,268,284 КУпАП, суддя,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 05.09.2023

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова