БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/408/23
Провадження № 3/730/291/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Борзна Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягується до адміністративної відповідальності) 07.04.2023 року близько 23-30 год. та 12.04.2023 року о 15-40 год. за адресою АДРЕСА_2 умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з ним за вказаною адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто, щодо особи, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколах. Просить його пробачити, оскільки висновки зробив. Вживає заходів для примирення з потерпілою.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 . Після одруження вона змінила своє прізвище, однак офіційно паспорт ще не змінювала, оскільки на це в неї немає часу. Зазначила, що сварки в сім`ї стаються постійно через вживання чоловіком алкогольних напоїв, за що його було вже притягнуто як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної. Через постійне домашнє насильство вона збирається з ОСОБА_1 розлучатися. Одного разу вона захищалася від його дій та порізала його ножем, за що отримала вирок суду. З чоловіком не примирилася, оскільки він для цього не вживає заходів, а продовжує вчиняти аналогічні дії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас, приписами ст.126-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі № 583/3295/19 суд звернув увагу на наступне: «словосполучення "систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства" описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази».

У цій справі встановлено, що до суду на розгляд надійшло одночасно дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Крім того, з відкритих джерел убачається, що постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06.04.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 .

Також, 05.04.2023 року ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою. Згідно з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження (бив руками та ногами). Кримінальне проваджене визнано пов`язаним з домашнім насильством.

З вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20.10.2022 року, а саме пояснень потерпілої у судовому засіданні, убачається, що ОСОБА_1 її ображав, через що остання схопила ножа та вдарила останнього.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вказують на систематичне застосування стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнього насильства.

Відтак, вищенаведені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що на даний час виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як зазначено у правовій позиції ЄСПЛ у справі «TKHELIDZE проти Грузії», заява № 33056/17, відсутність негайного реагування органів влади при виникненні підозр щодо домашнього насильства порушує конвенцію. ЄСПЛ наголосив, що за відповідних обставин влада зобов`язана вживати превентивних оперативних заходів для захисту особи, життю якої загрожує злочинні дії іншої особи. Жертви домашнього насильства, які потрапляють до категорії вразливих осіб, мають право на державний захист. Коли виникають будь-які підозри щодо домашнього насильства чи насильства щодо жінок, від органів влади вимагається негайне реагування та подальша особлива ретельність для вирішення конкретного характеру насильства в ході провадження.

Як передбачає стаття 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом положень ст.ст. 253, 284 КУпАП, якщо при розгляді адмінсправи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідуванняй виносить постанову про закриття провадження в справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне направити зазначений адміністративний матеріал до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання в порядку ст.214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 253, 283, 284 КУпАП, ст.126-1 КК України, ст.214 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити, а матеріали направити до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання в порядку ст.214 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ріхтер В.В.