ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8738/22
провадження № 3-зв/753/7/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши заяву судді Коляденко П.Л. про самовідвід у справі за поданням начальника Дарницького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт стосовно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ

У провадження Дарницького районного суду м. Києва 03.08.2023 року, в порядку виконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, надійшло подання начальника Дарницького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2023 матеріали передано на розгляд судді Коляденко П.Л.

14.08.2023 р. суддею Коляденко П.Л. подано заяву про самовідвід у даному провадженні. Свою заяву суддя обґрунтовує тим, що у справі наявні обставини, які унеможливлюють її участь як судді у вказаному провадженні.

Так, положеннями КУпАП не передбачено порядку відводу/самовідводу судді. Разом з тим, у п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. А тому вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню аналогія закону, зокрема норми Кримінального процесуального Кодексу України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні віднесено випадки порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

При цьому суддею Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М. винесено постанову від 15.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України (в ред. від 02 квітня 2015 року із змінами і доповненнями) раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема, судові справи, за якими надійшли заяви (клопотання), пов`язані із виконанням судових рішень, передбачені статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічне положення міститься і у Положенні про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем, затвердженому Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (із змінами), а саме: відповідно п. 82.7 розділу 4 передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо, зокрема заяви та клопотання з процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, подані до суду, що розглядав справу;

За наведених обставин подання, пов`язане з виконанням такої постанови, підлягає передачі раніше визначеному складу суду. При цьому згідно з відкритими даними, наявними на сайті Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2023 року, суддя ОСОБА_2 знаходилась на робочому місці.

Дослідивши наявні у суду матеріали, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Стаття 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Конвенція та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р; Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 р.

Ратифікувавши Конвенцію та протоколи до неї, держава передусім зобов`язалася гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції та цих протоколах. У пункті 1 частини першої Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., на підставі якого відбулася ратифікація Конвенції та окремих протоколів до неї, зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Завдання Конвенції, полягає в тому, щоб вирішувати проблеми в загальних інтересах виходячи з підстав публічної політики, тим самим підвищуючи стандарти захисту прав людини і розширювати судову практику в області прав людини у державах - учасницях.

В розумінні Конвенції низка адміністративних правопорушень мають характер кримінальних, адже передбачають стягнення у вигляді адміністративного арешту та громадських робіт (обмеження свободи та особистої недоторканості в розумінні статті 5 Конвенції, що звичайно обумовлює необхідність поширення гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду, право на справедливий судовий розгляд, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Справедливість під час провадження необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи у цілому «Далос проти Угорщини» (Dallos v. Hungary)

Одним з критеріїв гарантії права на справедливий судовий розгляд, згідно з пунктом 1 статті 6, є розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

Кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи. Правосуддя має не тільки здійснюватися, але й повинно також демонструватись «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v Malta).

Крім цього, у статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 р., зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В той же час, у КУпАП відсутні норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Разом з тим відсутність в КУпАП правової регламентації процедури відводу або самовідводу судді не звільняє професійного суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ. При цьому діючий КПК передбачає відвід (самовідвід) судді, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Діюче законодавство України не передбачає заборону на застосування процесуальних норм за аналогією, якщо мета їх застосування направлена на здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, в силу вимог ст. 7 КУпАП.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суддя керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Так, з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлений самовідвід у даному провадженні.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 7, 245, 248, 257, КУпАП, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Коляденко П.Л. про самовідвід у справі за поданням начальника Дарницького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт стосовно ОСОБА_1 - задовольнити.

Вказане провадження передати для розгляду відповідно до вимогПоложення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України (в ред. від 02 квітня 2015 року із змінами і доповненнями).

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: