П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої у АДРЕСА_1 , не працюючої

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2023р. ОСОБА_1 ухилялася від виконання обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.03.2023р. близько 09.30год. перебуваючи в укритті в Соснівському навчально-виховному комплексі №3, що в м.Соснівка по вул.Театральна, 14а Червоноградського району висловлювався нецензурною лайкою до однокласниць.

ОСОБА_1 заперечила факт невиконання нею обов`язків щодо виховання свого сина, зазначила, що постійно опікується сином, займається його вихованням, свого сина забезпечує всім необхідним для фізичного, морального та духовного розвитку, зазначений в протоколі факт не відповідає дійсності, оскільки зі сторони однокласниць в адресу її неповнолітнього сина вчинявся систематичний булінг. Вона сама неодноразово зверталася зі скаргами і в Соснівський навчально-виховний комплекс №13 і з заявами в поліцію. Крім цього з 10.04.2023 року її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Соснівському навчально-виховному комплексі №14, де в нього хороші відносини з однокласниками та вчителями.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 та матеріали справи, суд прийшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії порушниці кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП - вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Разом з чим, диспозиція ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповіднодо закону.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про умисні дії неповнолітнього ОСОБА_2 направлені на вчинення дрібного хуліганства, а саме, порушити громадський порядок та спокій громадян. Навпаки судом встановлено, що зі сторони однокласниць в адресу неповнолітнього ОСОБА_2 вчинявся систематичний булінг. ОСОБА_1 неодноразово зверталася зі скаргами в Соснівський навчально-виховний комплекс №13 щодо вчинення булінгу однокласницями щодо її неповнолітнього сина.

Крім цього, судом встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Соснівському навчально-виховному комплексі №14.

В свою чергу, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності» дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 280, 284-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина