Справа № 349/190/23
Провадження № 33/4808/348/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Шидзінського І.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Шидзінського І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина Вірменії,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, також стягнуто судовий збір

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 23 січня 2023 року о 23 год 37 хв. керував транспортним засобом марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 в с. Пуків Рогатин по вул. Шевченка, 120 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Шидзінський І.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує на тому, що зупинку транспортного засобу було здійснено без достатньо правової підстави, про що не було проінформовано водія.

Окрім того апелянт вказує на те, що поліцейським не було роз`яснено водію його права та обов`язки у відповідності до вимог закону, а саме не роз`яснено право про надання можливісті скористатись правовою допомогою адвоката та послугами перекладача, оскільки ОСОБА_1 є громадянином Вірменії, не розуміє українську мову і спілкується тільки виключно російською мовою, про що свідчать дані з долучених відеозаписів до матеріалів справи.

Апелянт зазначає, що долучені відеозаписи не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки в матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, не міститься посилання за допомогою якого технічного пристрою було здійснено відеозапис. Відеозапис повинен вестись безперервно до завершення фіксації події, при цьому відео фіксація події повинна містити точну дату та час фіксації. Виходячи з долучених відеозаписів, неможливо встановити, що проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння відповідало вимогам закону.

Сторона захисту наголошує на тому, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110343.

Враховуючи наведені обставини, апелянт вважає, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог закону. При прийнятті рішення судом не було дано належної оцінки жодних мотивів та обґрунтування щодо неврахування доводів сторони захисту при розгляді справи.

З урахуванням наведеного, постанову просить скасувати суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисник адвокат Шидзінський І.В. вбачається, що ОСОБА_1 на даний час знаходиться на Сході України, оскільки є волонтером, що підтверджується відповідними подяками за його волонтерську діяльність. Вказує, що останній знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції та хотів приймати участь в судовому засіданні, оскільки вважає себе невинним у вчиненні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження розгляду провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,апеляційний суд приймає до уваги, що вищевказане провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката Шидзінського І.В. тривалий час перебуває на розгляді суду.

Так, вищевказане провадження надійшло до суду апеляційної інстанції 25.04.2023 року і справа неодноразово призначалася до розгляду, однак розгляд апеляційної скарги відкладався саме з метою забезпечення права особи, яка притягається до відповідальності та його захисника приймати участь у судовому засіданні апеляційної інстанції. Однак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду апеляційної інстанції за весь час перебування справи на розгляді в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, справа призначалась до розгляду на 12.05.2023р., 12.06.2023р., 06.07.2023р., 04.08.2023р. та 24.08.2023р., однак відкладалась за відповідними клопотаннями сторони захисту.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства та усталеній судовій практиці, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд вважає, що доводи , приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, а вищевказане провадження тривалий час перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Шидзінський І.В.. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, користуватися перекладачем, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Відповідно до доводів апеляційної скарги сторона захисту вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують винуватість у вчиненні правопорушення.

Звертає увагу на те, що працівником поліції порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, не вручено копію протоколу, безпідставно зупинено транспортний засіб працівниками поліції, а під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства та вимоги відповідної Інструкції, зокрема правопорушнику не роз`яснено його право на можливість скористатись правовою допомогою адвоката та перекладача, а також відео докази не є належними та допустимими доказами у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив справедливе стягнення в розмірі, який відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушниці та характер вчиненого нею правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до постанови суду, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, однак представник ОСОБА_1 адвокат Шидзінський І.В. був присутній в судовому засіданні, надав доводи щодо невинуватості правопорушника у вчиненні правопорушення, які є аналогічними доводам, які наведені в апеляційній скарзі щодо незаконності прийнятого судом рішення у справі.

Зокрема сторона захисту в суді першої інстанції вказав на те, що зупинка транспортного засобу була незаконною відповідно Закону України «Про національну поліцію»; ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами на участь адвоката та перекладача. З цих підстав просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, вислухавши доводи адвоката Шидзінського І.В., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена дослідженими в процесі судового розгляду доказами.

Апеляційний суд вважає, що судом були в повному обсязі та детально досліджені всі доводи наведені захисником адвокатом Шидзінським І.В. в судовому засіданні, надано їм належну правову оцінку, з`ясовані обставини події та досліджені наявні докази в матеріалах справи, на підставі яких суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110343 від 24.01.2023 року ( а.с. 2), водій ОСОБА_1 23 січня 2023 року о 23 год. 37 хв. керував транспортним засобом марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 в с. Пуків Рогатин по вул. Шевченка, 120 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №4 від 24.01.2023 року, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рогатинському районному суді.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали адміністративної справи, відео.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом під його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що особа від дачі пояснень відмовилась.

В протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від підпису у відповідних графах протоколу відмовився.

До матеріалів справи долучено зобов`язання, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110343 відповідно до якого, ОСОБА_1 зобов`язувався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, про що власноручно розписався в зобов`язанні (а.с.10).

Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

Апелянт наголосив в апеляційній скарзі на тому, що в протоколі не зазначено назву відповідного приладу за допомогою якого проводилась відео фіксація події, а додані до матеріалів справи відеодокази не можна вважати належними та допустимими, оскільки не відповідають вимогам Інструкції.

Апеляційний суд вважає, що вказані обставини не мають істотного значення щодо вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки не свідчать про неконкретність висунутого обвинувачення, не впливають на правильність розуміння суті обвинувачення та можливість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд, враховуючи обставини за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення та приймаючи до уваги час розгляду справи в суді першої інстанції, вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміст висунутого проти нього обвинувачення, наявність права на правову допомогу адвоката та право користуватися послугами перекладача і мав можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Зокрема, договір на надання правової допомоги із захисником адвокатом Шидзінським І.В. було укладено ОСОБА_1 08.02.2023 року, ще до проведення першого судового засідання судом першої інстанції.( а.с.15)

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи свідчать про те, що особа, яка притягається до відповідальності була ознайомлена з правами, які передбачені ст.268 КУпАПта ст.63 Конституції України.

Зокрема, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі достатньо даних для обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, апеляційний суд констатує, що відеофіксація події відбувалась на місці зупинки транспортного засобу марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 , якою зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом під час дії комендантської години, що і послужило причиною для зупинки транспортного засобу та перевірки документів водія.

Зі змісту відеозапису вбачається, що в автомобілі сторонніх осіб під час зупинки працівниками поліції не перебувало, що повністю підтверджує, що вказаним транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнавав факт керування транспортним засобом і відеозапис з нагрудної камери працівника поліції починається з того, що працівниками поліції були застосовано спеціальні світлові сигнали на службовому автомобілі та зафіксовано зупинку руху автомобіля марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому відеозаписом зафіксовано, як працівник поліції підходить до транспортного засобу, яким керує ОСОБА_1 та наголошую водію з приводу того, що останній керує транспортним засобом після 23 год. у час настання комендантської години. В автомобілі перебував водій ОСОБА_1 , який після наголошення працівником поліції про порушення ними комендантської години, просив віднестись із розумінням до нього, оскільки відвозив брата.

Відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції виключає двигун автомобіля та надає посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Після перевірки документів було встановлено, що водієм автомобіля, який керував автомобілем марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 в с. Пуків Рогатин по вул. Шевченка, 120, був саме ОСОБА_1 .

Відеозаписом зафіксовано, що працівником поліції після встановлення даних водія ОСОБА_1 , водію було оголошено про наявність у нього ознак сп`яніння, а саме: нечітку вимову слів та запах алкоголю, після чого відразу було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, на що водій погодився.

Відеозаписами зафіксовано надання водію ОСОБА_1 мундштука та власноручне ним його розпакування, за допомогою якого останній продув прилад Драгер, результат якого показав 1.27 % проміле. Слід зауважити, що перед проходженням огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, працівником поліції в присутності водія було протестовано прилад Драгер на наявність в ньому вмісту алкоголю, результат якого показав від`ємний. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру продуття приладу Драгер та проходження огляду на стан сп`яніння, після чого останній продув прилад Драгер 6810 при повторній спробі.

Працівником поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, результат якого показав 1.27 % проміле. Даний результат було озвучено та показано водію, на що ОСОБА_1 висловив здивування та незгоду з отриманним результатом, що обґрунтовано було визнано працівником поліції як правова підстава для пропозиції ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на визначення стану сп`яніння лікарем медичного закладу. На вищевказану пропозицію ОСОБА_1 погодився.

Разом з тим, відеозаписами також зафіксовано, що ОСОБА_1 намагався вплинути на рішення поліцейського і просив віднестись до нього з розумінням та пропонував домовитись щодо вирішення даного питання, після чого працівник поліції повідомив про правові наслідки таких дій.

Відеозаписами бодікамери працівника поліції зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлення водію ОСОБА_1 , що за результатами огляду в медичному закладі на визначення стану сп`яніння щодо нього було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, висновок якого долучено до матеріалів справи. Так, відеозаписом зафіксовано ознайомлення працівником поліції водія ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110343 від 24.01.2023 року. На відеозаписах зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від підписання у відповідних графах протоколу, оскільки останній не розумів правові наслідки таких дій та вважав, що в подальшому це може бути розцінено судом, як визнання ним вини у вчиненні правопорушення.

Відеозаписами зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про те, що в нього вилучено посвідчення водія, а тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом буде видано тільки після підписання водієм у відповідний графі протоколу за отримання даного дозволу на керування транспортним засобом. Після чого, водій ОСОБА_1 розписався в протоколі за отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, уточнивши у працівника поліції за що саме він розписується. Працівником поліції останнього було повідомлено про те, що у протоколі зроблено відмітки про відмову ОСОБА_1 від підпису у інших відповідних графах протоколу, в тому числі зі змістом протоколу.

Апеляційний суд звертає увагу, що відеозаписами зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 про те, що він є громадянином Вірменії і спілкується російською мовою, але розуміє і знає українську мову також.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи дозволяють встановити, що під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю розумів, що зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години та як водій транспортного засобу зобов`язаний пройти встановлений законом огляд на стан сп`яніння, не погодився з позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським та пройшов повторний огляд у медичному закладі, внаслідок чого було встановлено, що він перебуває у стані сп`яніння та складено стосовно нього протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях, що право на захисника, як і право користуватися послугами перекладача, виникає у особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, тільки після складання стосовно неї відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки за своїм правовим змістом проведення огляду на стан сп`яніння є виконанням обов`язків водія відповідно до Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, відеозаписи у сукупності із матеріалами провадження свідчать про те, що ОСОБА_1 розуміє українською мовою на достатньому рівні, оскільки вільно спілкувався з працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу, виконував вимоги працівників поліції як водій транспортного засобу, не погодився із результатом позитивного огляду та намагався домовитись з працівниками поліції стосовно усунення негативних для себе наслідків, пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, спілкувався з лікарем вказаного медичного закладу та повідомляв про вживання ним спиртних напоїв 22.01.2023р. та лікарських препаратів, розумів зміст висунутого йому обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення та висловлював обурення щодо можливих правових наслідків.

Таким чином, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписах зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом і останній не заперечував факт керування транспортним засобом, пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810 та не погодився із позитивним результатом огляду, який становив 1.27 % проміле, внаслідок чого погодився пройти повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до висновку медичного закладу КНМП «Рогатинська ЦРЛ» №4 від 24.01.2023 року, який долучено до матеріалів справи ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №110343 від 24.01.2023 року.

Відеозаписи долучені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що не встановлення дати на відеозаписі боді камери працівника поліції не впливає на можливість використання відеозапису як допустимого та належного доказу, оскільки дані, які зафіксовані на цих записах безумовно стосуються обставин події та дозволяють детально відновити послідовність подій та відомості про обставини справи, проходження водієм ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, результат якого був позитивний 1.27 % проміле, не визнання ним даного результату, та згоду на проходження огляду у медичному закладі та оформлення щодо нього відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, визначення місця проведення огляду на стан сп`яніння та застосування спеціальних засобів, не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено роздруківку приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №11977, в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 23.01.2023 року о 23 год. 41 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.27 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, не підписаний ОСОБА_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи відеодоказами. Відеодокази містять дані того, що ОСОБА_1 не погодився із отриманим результатом огляду 1.27 % проміле та висловив бажання пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі. В роздруківці приладу зазначено, що прилад пройшов калібрування 27.09.2022 року.

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 1.27 % проміле. Слід зауважити, що в акті огляду в графі щодо згоди із результатом обстежуваної особи відсутній власноручний підпис правопорушника. В акті огляду свідки не зазначені.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНМП «Рогатинська ЦРЛ» (а.с.5), складеного о 00.00 год. 24.01.2023 року у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук. Огляд ОСОБА_1 у КНМП «Рогатинська ЦРЛ» був позитивний. Що стало результатом складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110343.

До матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНМП Рогатинська ЦРЛ №4 від 24.01.2023 року складеному о 00 год. 45 хв. 24.01.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння о 00.10 год. 23.01.2023 року, який був оглянутий лікарем ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Висновок лікаря підписаний лікарем, що проводив огляд ОСОБА_1 .

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що вищевказаний медичний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.

У відповідності до рапорту інспектора СРПП ВП №4 м. Рогатин ІФ РУ ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції В.Лосик (а.с.7) про те, що 23.01.2023 року о 23.37 год. було зупинено транспортний засіб марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 в с. Пуків Рогатин по вул. Шевченка, 120 , під час перевірки встановлено дані водія ОСОБА_1 під час спілкування із водієм було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, після чого було запропоновано водію пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, на що останній погодився, результат огляду 1.27 % проміле. З даним результатом водій не погодився, а тому останньому було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі. Відповідно до висновку КНМП Рогатинська ЦРЛ ПВ №4 від 24.01.2023 року водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зазначено в рапорті про проведення відео фіксації події та про роз`яснення водію його прав та обов`язків. По даному факту відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є службовим документом, яким інформують начальника про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5648 чинне до 28.09.2023 року, відповідно до якого прилад Алкотест 6810 ARCE-0197, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 , відповідав вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с.9).

До матеріалів справи долучено копію посвідчення водія НОМЕР_2 на ОСОБА_3 видане в Республіці Вірменії (а.с.11).

В ході розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням адвоката Шидзінського І.В. було витребувано акт медичного огляду щодо ОСОБА_1 (а.с.25), відповідно до якого 24 січня 2023 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 у медичному закладі повторно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER 6510 ( повірка якого дійсна до 15 червня 2023 року) - результат якого показав 1,09%.

Згідно даних акту огляду №4 у ОСОБА_1 24 січня 2023 року о 00 год. 30 хв. було відібрано біоматеріал - кров. Результат токсикологічного дослідження №214/2023 біоматеріалу - крові, забір якої здійснено 24 січня 2023 року о 00 год. 30 хв. у ОСОБА_1 - виявлено етанол в концентрації 0, 79 г/л. Коефіціїнт варіації не вище 5%, що підтверджується довідкою, виданою клініко-діагностичною (токситкологічною) лабораторією комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківьскої обласної ради". У відповідності до даного акту огляду ОСОБА_1 за результатами огляду та тестів встановлено діагноз, що діагноз ОСОБА_1 середнє алкогольне сп`яніння.

Отже, за наявності у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9 а) ПДР.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 23 січня 2023 року о 23 год 37 хв. керував транспортним засобом марки BMV 320 D номерний знак НОМЕР_1 в с. Пуків Рогатин по вул. Шевченка, 120 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Шидзінського І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв