Справа № 489/298/23
Провадження № 3/489/381/23

П О С Т А Н О В А
30 березня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., із секретарем судових засідань Ревицькою Р.В., за участі захисника Костоусова Д.Б., Шияна Є.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, водій ОСОБА_1 22.01.2023 р. о 02.52 год. керував транспортним засобом Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 на перетині вул. Олександра Янати та вул. Електронної в м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав пояснивши, що за обставин встановлених у протоколі транспортним засобом не керував, 22.01.2023 року близько 03.00 год. він з братом та товаришем їхали на автомобілі Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 , він сидів на задньому сидінні, за кермом був брат ОСОБА_2 , через те, що дорожнє покриття було слизьке, ОСОБА_2 не впорався з керуванням та врізався у дерево. Автомобіля патрульної поліції в момент керування позаду не було, вони під`їхали вже коли сталася дорожньо-транспотна пригода і саме коли під`їзджали включили проблискові маячки. Працівники поліції підійшли коли він з товаришем вже вийшли з автомобіля, брат ОСОБА_2 з місця події пішов. Не зрозуміло з яких підстав працівники поліції почали стверджувати, що він був водієм вказаного автомобіля. Крім того, вони не представилися. Всі його клопотання ігнорувалися працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 22.01.2023 року близько 03.00 год. він разом з ОСОБА_1 та товаришем їхали додому, саме він перебував за кермом, ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні, та оскільки дорога була слизькою, він не впорався з керуванням та врізався у дерево. Після чого злякався і з місця дорожньо-транспортної пригоди втік, повернувся приблизно через 5 хвилин та на місці події перебував 40-50 хвилин, працівникам поліції не повідомляв, що саме він знаходився за кермом автомобілю. До моменту дорожньо-транспотної пригоди, автомобіля патрульної поліції позаду не було, ніяких проблискових маячків він не бачив. Автомобіль Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .

Інспектор взводу №1 роти №1 батальону №2 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 суду показав, що 22.01.2023 року під час патрулювання та під час комендантської години був помічений транспортний засіб Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 , ними були включені проблискові маячки та вони слідували за вказаним автомобілем, який почав добавляти швидкості і не зупинявся, на деякий час цей автомобіль зник з поля їх зору, після чого був помічений вже після дорожньо-транспотної пригоди. Підійшовши до місця події, в автомобілі Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 нікого не було, ОСОБА_1 з товаришем стояли біля машини. Однак за кермом вказаного автомобілю був ОСОБА_1 , оскільки в момент коли вони переслідували автомобіль, всередині якого був увімкнений ліхтар, за кермом бачили саме його. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак прямої відмови не було, оскільки він весь час просив захисника. Свідком вказаної події був ОСОБА_5 який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, однак він не може пояснити, з яких причин в матеріалах долучених до протоколу, відсутні його пояснення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи, наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
Відповідно до п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Зі встановлених у судовому засіданні обставин слідує, що на час прибуття працівників патрульної поліції на місце події, а саме перетин вул. Олександра Янати та вул. Електронної в м. Миколаєві, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Указані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який переглянутий судом.
На відеозаписі не зафіксовано хто перебував за кермом транспортного засобу марки Toyota Highlander Hybrid номерний знак НОМЕР_1 , і не зрозуміло яким чином був встановлений факт керування саме ОСОБА_1 вказаним автомобілем. Тому до показів інспектора взводу №1 роти №1 батальону №2 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 в цій частині, суд ставиться критично.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_2 , як такі що не підтверджені іншими доказами та надані заінтересованою особою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведені, та провадження по справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Г.С. Костюченко