Справа № 357/937/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОККП відсутній в матеріалах справи, посвідчення водія НОМЕР_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231996 від 13.01.2023 року: 13.01.2023 року о 21 год. 30 хв. в с. Томилівка Білоцерківського району, по вул. Центральна, 48, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився з метою встановлення наркотичного сп`яніння.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив суду, що перебуваючи в тверезому стані, того він дійсно керував автомобілем, оскільки ні алкоголю ні наркотичних речовин він не вживав. ОСОБА_1 зазначив, що він інколи надає послуги з перевезення пасажирів та того вечора віз пасажирів до с. Томилівка, а по дорозі його безпідставно зупинили працівники поліції, котрі перевіривши документи ОСОБА_1 та з`ясувавши куди він прямує, дозволили йому їхати далі. Коли ОСОБА_1 завіз до місця призначення своїх пасажирів та повертався додому, його знову безпідставно зупинив той самий екіпаж поліції, котрий не встановлюючи наявність чи відсутність ознак будь-якого сп`яніння, почав одразу пропонувати пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що наркотичних речовин він не вживає взагалі, проте поліцейські вказали, що відносно ОСОБА_1 раніше вже складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, тому йому необхідно пройти огляд. ОСОБА_1 вказав, що не заперечував пройти огляд, однак поліцейські наполягали на проходженні даного огляду в смт. Ставище, тому ОСОБА_1 запитував у працівників поліції, яким чином він буде потім повертатись з смт. Ставище до автомобіля, або ж до м. Біла Церква, де він проживає, на що поліцейські вказали, що якщо ОСОБА_1 погодиться пройти огляд, то його автомобіль буде евакуйовано на штраф-майданчик, а прямувати до м. Біла Церква ОСОБА_1 необхідно буде самостійно, оскільки даний екіпаж поліції до м. Біла Церква не буде їхати, оскільки здійснює патрулювання в Білоцерківському районі.

ОСОБА_1 зауважив, що працівники поліції усвідомлювали, що він перебував в тверезому стані та не мав жодних ознак сп`яніння, проте пропонували пройти йому огляд у зв`язку із тим, що відносно ОСОБА_1 раніше вже безпідставно складались протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження в яких були закриті. ОСОБА_1 запевнив суд, що наркотичних речовин він не вживає, на підтвердження чого надав суду результати досліджень на визначення наркотиків у сечі.

Також ОСОБА_1 надав суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231996 від 13.01.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається рух автомобіля «Daewoo Lanos» за яким прямує службовий автомобіль поліції та згодом здійснює зупинку транспортного засобу «Daewoo Lanos». При цьому суддя зауважує, що будь-яких порушень Правил дорожнього руху автомобіль «Daewoo Lanos» не здійснював, відомостей, які б обґрунтовували законність зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу матеріали справи не містять, тому суд вимушений констатувати про неправомірність й безпідставність зупинки поліцейським водія ОСОБА_1 , що суперечить Закону України «Про дорожній рух» та Правилам дорожнього руху.

На другому відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 запитує у поліцейського «Вам що протокол потрібен по-любому» на що поліцейські відповідає «так» та зазначає ОСОБА_1 , що у нього були виявлені ознаки сп`яніння, при цьому поліцейський не вказує які саме ознаки та якого сп`яніння та пропонує пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, проте поліцейський також не конкретизує який саме вид огляду ОСОБА_1 пропонується, зокрема на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, після чого відеозапис переривається.

Суд зазначає, що проведення огляду на стан сп`яніння внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

З пункту 2 «Порядку» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Про відсутність таких передумов свідчить зокрема відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який вказують, що поліцейським не встановлювались ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки відеозапис вказує на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, чіткі відповіді, відсутність підвищеної жвавості та порушень мови, а тому повністю спростовують висновки автора протоколу про порушення мови та підвищену жвавість.

Більш того суд зазначає, що відеозапис вказує на те, що працівник поліції особисто не усвідомлює які саме ознаки та якого конкретно сп`яніння були ним інкриміновані ОСОБА_1 , оскільки поліцейський зазначає ОСОБА_1 спочатку про алкогольне сп`яніння, а згодом про наркотичне сп`яніння.

Аналіз відеозапису, зокрема поведінки водія ОСОБА_1 та поліцейського на переконання суду свідчить про перебування ОСОБА_1 у тверезому стані та відсутність ознак сп`яніння, про що усвідомлює й сам працівник поліції висуваючи вимогу на проходження огляду, який плутається та зазначає про наявність ознак сп`яніння, однак сам не вказує їх та не конкретизує, поліцейський не може чітко сформулювати яке саме сп`яніння вбачається у ОСОБА_1 алкогольне чи наркотичне та працівник поліції не може чітко вказати де ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, при цьому слід відзначити, що проведення огляду на місці зупинки з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння було би неможливим.

З результатів досліджень на визначення наркотиків у сечі ОСОБА_2 слідує, що на морфін, кокаїн, амфетамін, маріхуану, метамфетамін, метилендіоксіметамфетамін, бензодіазепіни, трициклічні антидепресанти, барбітурати, метадон у останнього негативний результат.

Вказане дослідження ОСОБА_1 пройшов лише 14.03.2023, проте суд враховує, що сліди наркотику та продукти його розпаду залишаються в кровотоці кілька діб, а для виведення наркотиків і їх метаболітів навіть після одноразового прийому потрібно кілька днів, а при систематичному вживанні кілька днів або місяців, тому вказані обставини дають суду підстави прийняти доводи ОСОБА_1 що наркотичних речовин він не вживає, а відтак й не міг мати ознак наркотичного сп`яніння.

Тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність вимоги для проходження огляду, яка ґрунтувалась не на наявності ознак сп`яніння, а виключно на тому, що відносно ОСОБА_1 раніше складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, та про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку.

Суд зауважує, що згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проходження такого огляду, свідчать про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім цього суд зауважує, що ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Згідно ст.8 Цього Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З даного приводу суддя звертає увагу, що вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року, регламентують, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, визначає, що:

1. Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

2. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З аналізу вказаного слідує, що під час своєї службової діяльності працівники поліції здійснюють безперерну відеофіксацію, а відтак до матеріалів справи повинні долучатись відеозаписи, на яких повністю зафіксовано процес фіксування адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається, до матеріалів даної справи з незрозумілих причин не було долучено відеозаписів, які б охоплювали всі обставини події, а було долучено лише певний фрагмент події, при цьому слід зауважити, що наявний відеозапис не відображає дати та часу його здійснення, що свідчить про порушення поліцейським вимог вищеказаної інструкції, зокрема й умисне припинення відеозйомки. Будь яких даних, які б свідчили про об`єктивні причини неможливості здійснення безперервної відеозйомки працівником поліції матеріали справи не містять, тому наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ