Провадження № 3/761/3741/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.51 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 30.04.2023, приблизно о 14 год. 20 хв., перебуваючи у магазині «Фора» за адресою - м. Київ, вул. Лагерна, 46/48, здійснив дрібну крадіжку на суму 141 грн. 26 коп. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення судової повісток на зазначену зі слів останнього у протоколі адресу, однак повістки гр. ОСОБА_1 під час доставки за його місцем мешкання не отримані, останній до суду не прибув.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для висновку про свідоме ухилення гр. ОСОБА_1 від явки до суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2023 серії ГП № 127056, інші, долучені до протоколу документи, дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається дія, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, зокрема, шляхом крадіжки.

Згідно з приміткою до вказаної вище статті викрадення вважається дрібним, якщо вартість викраденого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян відповідно до п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК) для цілей кваліфікації вчиненого за нормами законодавства про адміністративні правопорушення встановлюється на рівні соціальної пільги.

У силу пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК соціальна пільга дорівнює 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних, який встановлюється на 1 січня звітного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 грн.

Отже, у 2023 році адміністративна відповідальність за викрадення чужого майна настає якщо вартість такого майна не перевищує 268 грн. 40 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викрав товар на загальну суму 141 грн. 26 коп., що не перевищує розміру, зазначеного у ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про наявність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.51КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення судом враховані характер правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за 1 ст.51 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн., 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч