Номер провадження: 33/813/485/23
Номер справи місцевого суду: 522/3046/23
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 427199 від 16.01.2023 водій ОСОБА_1 15 січня 2023 року о 23:25 год. керувала транспортним засобом Opel Mokka д/з НОМЕР_1 в м.Одесі по вул.Канатній, біля будинку №87 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №000082 лікаря нарколога КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_2 від 16.01.2023. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» відмовилась (а.с.3).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.13-17).

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначила, що справа розглянута в суді без її участі; матеріали справи не містять належних даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи; копія судового рішення їй не направлялась; про існування постанови суду дізналась тільки 06 березня 2023 року від співробітників патрульної поліції.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначила, що:

- огляд на місці вона була згодна пройти, але поліцейський вирішив поїхати до лікарні;

- матеріали справи не містять направлення на огляд;

- висновок щодо результатів медичного огляду заповнений набагато пізніше складення протоколу, що нормативно унеможливлювало складення протоколу відносно неї на підставі вказаного висновку до його отримання. У медичному закладі не було зроблено ані тесту, ані здачі біосереди, тому не зрозуміло підстави такого висновку;

- при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

З метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності апеляційний суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 16 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16 лютого 2023 року о 10:00 год. у Приморському районному суді м.Одеси (а.с.3). При цьому, ОСОБА_1 проставила в протоколі, копію якого отримала, у відповідні графі підпис про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи.

Матеріали справи надійшли до Приморського районного суду м.Одеси 15.02.2023 (а.с.1).

За довідкою секретаря суду 16.02.2023 суд очікував явку ОСОБА_1 до судового засідання з 10:30 год до 14:40 год (а.с.7). Однак, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучі належним чином повідомленою про слухання справи, до суду не з`явилась, тому справа розглянута у її відсутність у відповідності до положень ст.268 КУпАП.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про направлення копії постанови суду особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

На аркуші справи 10 наявна розписка ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи від 06 березня 2023 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду 10 березня 2023 року, тобто в межах десятиденного строку з дня ознайомлення з текстом оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови та забезпечення апелянту права на доступ до правосуддя.

Відносно доводів апелянта щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не може погодитись з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 427199 від 16.01.2023, яким зафіксовано, що 15 січня 2023 року о 23:25 год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Opel Mokka д/з НОМЕР_1 в м.Одесі по вул.Канатній, біля будинку №87 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №000082 лікаря нарколога КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_2 від 16.01.2023. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» відмовилась (а.с.3);

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських №№ 473723, 471187, 471820, якими зафіксовано, що 15 січня 2023 року по вул.Канатній,87 у м.Одесі зупинено автомобіль марки Opel Mokka д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , яка у комендантську годину їхала по зустрічний смузі. Під час спілкування працівниками поліції виявлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, з огляду на що їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, від чого вона спочатку відмовилась (диск 1 відео з камери 473723 09:09-09:11хв). В подальшому ОСОБА_1 намагалась пройти на місці огляд через газоаналізатор Drager, але результату не було, тому їй працівником поліції запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, з чим вона погодилась. У закладі охорони здоров`я на питання лікаря ОСОБА_1 не заперечувала факту вживання алкоголю (диск 1 відео з камери 473723 01:04:31 01:04:43 хв), пройшла огляд на газоаналізаторі Drager, за результатами якого встановлено 1,32 проміля алкоголю (диск 1 відео з камери 473723 01:06:22 01:07:13 хв.). Згодом здала біологічне середовище для лабораторного дослідження (предметом дослідження була сеча) диск 1 відео з камери 473723 з 01:11:10 по 01:15:00 хв.).

- висновком лікаря нарколога щодо результатів медичного огляду за №000082 від 16 січня 2023 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється вимогами ст.266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 15 січня 2023 року, та є доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо протиправності направлення до медичного закладу, у зв`язку з погодженням водія пройти огляд на місці є необґрунтованими.

Так, за положеннями п.6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 Інструкції).

З відеозаписів встановлено, що водій на пропозицію поліцейського пройти огляд на газоаналізаторі Drager спочатку відмовилась (диск 1 відео з камери 473723 з 09:09 по 09:11хв), а згодом погодилась, зробила дві спроби пройти огляд на газоаналізаторі Drager, але результату не було встановлено, що фактично розцінюється як відмова пройти огляд на місці зупинки (диск 1 відео з камери 473723 на 19:15-20:09 хв та диск 2 відео з камери 471187 на 25:25 -27:33 хв.). На пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу погодилась.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд не спростовують висновку суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З наявних відеозаписів нагрудних камер встановлено, що поліцейським у відповідності до вимог Інструкції №1452/735 було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (диск №1 відео з камери 473723 на 47:00 хв. та з 01:04:45хв по 01:09:43хв.). З відео встановлено, що лікар, який проводив огляд, отримав відповідне направлення. Те, що дане направлення не було долучене до матеріалів справи не може указувати на наявність порушень поліцейськими вимог нормативних актів.

Доводи скарги щодо складення висновку про результати медичного огляду пізніше ніж протокол, що, на думку апелянта, унеможливлює складення протоколу, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на таке.

З відеозапису встановлено, що у медичному закладі ОСОБА_1 у лікаря проходила спочатку огляд на газоаналізаторі Drager, який зафіксував результат на рівні 1,32 проміль алкоголю (диск №1 відео з камери 473723 з 01:05:44 хв по 01:07:13 хв). Згодом лікарем виміряно тиск ОСОБА_1 , а в подальшому у ОСОБА_1 відібрані зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, зокрема сеча (диск №1 відео з камери 473723 з 01:11:10 хв по 01:15:00 хв), що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність належного огляду лікарем.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями лікарем був встановлений ОСОБА_1 діагноз алкогольне сп`яніння (а.с.4).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомлений оглянутій особі ( ОСОБА_1 ) в присутності поліцейського, який її доставив, про що зроблено запис у висновку та ОСОБА_1 проставлений підпис.

Висновок складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи №000082, складеному 16 січня 2023 року о 00.20 год. Сам висновок лікарем завершено заповнювати 16 січня 2023 року о 08.55 год., з причин відсутності в лікарні постачання електроенергії як встановлено з відеозаписів.

Той факт, що висновок лікаря заповнено 16 січня 2023 року о 08.55год не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного 15 січня 2023 року, оскільки зазначений висновок складено на підставі акту медичного огляду № 000082, складеного 16 січня 2023 року о 00.20 год., а протокол складено 16 січня 2023 року о 01.05 год.

Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку 16 січня 2023 року о 00.20 год, тобто не пізніше двох годин після виявлення підстав для його проведення 15 січня 2023 року о 23.25 год.

Крім того, вказаний висновок лікаря підписаний ОСОБА_1 (а.с.4). В матеріалах справи відсутні будь-які скарги на дії лікаря-нарколога та будь-які зауваження ОСОБА_1 щодо проведення огляду.

Результати медичного огляду, проведеного 16 січня 2023 року в КНП «ООМЦПЗ» ООР, ОСОБА_1 не спростовані.

Висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР за № 000082 від 16 січня 2023 року у встановленому законодавством порядку не оскаржувався.

Підстави вважати, що висновок складений з порушеннями Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» відсутні.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими права на правовий захист спростовуються наявними відеозаписами і протоколом, в якому про права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП було роз`яснено працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі (а.с.3).

Положеннями ст.268КУпАП передбачено серед іншого право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

ОСОБА_1 не повідомила працівників поліції про бажання скористуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Матеріали справи не містять жодного доказу, який би спростував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Цитування в скарзі постанов апеляційних судів в інших справах про адміністративні правопорушення не мають преюдиційого значення для суду під час розгляду цієї справи. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Врахована позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц, щодо неможливості скасування правильного по суті і законного рішення з одних лише формальних міркувань. Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко