Справа №949/1590/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №1 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2023 року о 15-40 год. на пасовищі в с.Миляч Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 порушив правила утримання собак, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив, що 11 червня 2023 року він випасав корів на пасовищі в с.Миляч Сарненського району Рівненської області. Із собою він взяв двох собак, породи «вівчарка» та «алабай», з яких він на пасовищі зняв намордники. На вказаних собак у нього є ветеринарні паспорти. Коли ОСОБА_1 лежав на дамбі, то дорогою неподалік їхав його односельчанин - ОСОБА_2 . В цей час його собака, породи «алабай» раптово побіг до мотоцикла та накинувся на ОСОБА_2 після чого останній почав на нього кричати і чіплятися, а далі сів на мотоцикл і поїхав. Крім того, ОСОБА_1 додав, що він не бачив, щоб ОСОБА_2 на дамбі покусали його собаки, але і не виключав, що таке могло бути.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 11 червня 2023 року він їхав мотоциклом понад дамбою в с.Миляч Сарненського району Рівненської області, де на той момент на лузі випасались корови. Зненацька до ОСОБА_3 вибігли дві собаки, одна породи - «вівчарка», а інша породи - «алабай» і він різко поїхав вліво. На той момент він власника собак ніде не бачив. Коли собаки його наздогнали, то відразу накинулись і почали кусати. Першою його вкусив собака, породи - «вівчарка», а потім вкусив собака, породи - «алабай». Після того ОСОБА_3 почав кричати та побачив, що на дамбу вийшов власник собак ОСОБА_1 . ОСОБА_3 почав йому кричати, чому він не тримає собак. Згодом ОСОБА_3 побачив на своїй нозі кров, а тому сів на мотоцикл і поїхав в амбулаторію. По дорозі він зупинився і зателефонував в поліцію. Пізніше ОСОБА_3 виявив на своєму тілі два сліди від укусів собак один на лівій сідниці, а інший на правій гомілці. На наступний день ОСОБА_2 звернувся до лікаря-травматолога в КНП «Дубровицька МЛ», яким було підтверджено укуси собак та призначено лікування.

Згідно положень ст.221 КУпАП суду підвідомчий розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених частиною другою статті 154 КУпАП.

В свою чергу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» від 15 липня 2021 року № 1684-IX, яким ст.154 КУпАП було викладено у новій редакції, зокрема в ній з`явилась частина третя, не було внесено відповідні зміни до ст.221 КУпАП, а саме доповнення її визначенням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною третьою статті 154 КУпАП, підвідомчий суду.

Однак, за умов правової невизначеності та зважаючи на ту обставину, що санкція ч.3 ст.154 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді конфіскації тварини, а з врахуванням положень ч.1 ст. 29 КУпАП, згідно яких конфіскація застосовується за рішенням суду, то суд вважає, що розгляд даної справи належить до підвідомчості суду.

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 154 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за порушення правил утримання собак і котів, а саме за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Ця норма носить бланкетний характер, оскільки в наведеній диспозиції відсилає до відповідних правил, котрими врегульовані та встановлені вимоги щодо утримання домашніх тварин, зокрема собак у населених пунктах, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має зазначатися норма (стаття, пункт) законодавчого акта та відповідних правил, котрі регламентують діяльність у названій сфері.

Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» № 3447-IV від 21 лютого 2006 рокурегулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб тане створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Стаття 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлює, щоутримання в домашніх умовах це обмеження природної волі домашніх тварин, що виключає їх вільне переміщення за межами квартири, подвір`я окремого будинку. У свою чергу, домашні тварини собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі, а власниками домашніх тварин визначені фізичні особи, зазначені як власники в ідентифікаційному документі, що супроводжує домашніх тварин під час їх некомерційного переміщення.

За змістом ст. 9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цьогоЗакону; правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування; особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду; дозволяється утримувати домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Варто зазначити, що органи місцевого самоврядування можуть встановлюватися додаткові вимоги до утримання домашніх тварин у населених пунктах, згідно Методичних рекомендацій з розроблення плану утримання домашніх тварин у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 02.06.2009 року за № 264. У правилах доцільно зазначати методи утримання домашніх тварин, при застосуванні яких, не допускається жорстоке поводження з тваринами відповідно до ст. 18 вказаного Закону, рекомендовано також зазначати правила поведінки осіб, власників домашніх тварин при поводженні з домашніми тваринами, відповідно до ст. 22 вказаного Закону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який свою вину визнав частково, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , повно й об`єктивно дослідивши обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, провівши всебічний розгляд справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, а його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №133631 від 27 червня 2023 року (а.с.4); рапортом від 11 червня 2023 року (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11 червня 2023 року (а.с.6); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 11 червня 2023 року (а.с.7); копії ветеринарних паспортів, де власником собак значиться ОСОБА_1 (а.с.10,11); фототаблицями собак (а.с.8,9).

Крім того, судом було оглянуто відеозапис, який долучений працівниками поліції до матеріалів справи на DVD-R диску, з якого було встановлено, що 11 червня 2023 року ОСОБА_2 розповів працівникам поліції про обставини, за яких його покусали собаки. Пізніше працівники поліції, разом із ОСОБА_2 приїхали на місце події, де по даному факту опитали власника собак ОСОБА_1 , після чого у його присутності склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення (а.с.15).

Разом із тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях на розгляді справи в суді, так і поясненнях, які він надавав працівникам поліції при складанні протоколу, що встановлено судом із переглянутого відеозапису підтвердив, що познімав на пасовищі із собак намордники, а також він не виключав ту обставину, що собаки могли покусати потерпілого.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.3 ст.154 КУпАП та безальтернативне додаткове - конфіскацію тварин, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією тварин.

Реквізити для оплати штрафу: -

- отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Дубров.міс.тг/ 21081100;

- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494;

- банк отримувача (Казначейство ЕАП);

- рахунок отримувача: UA0017511;

- код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) грн.

Реквізити для оплати судового збору:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

- код за ;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

- код банку отримувача 899998;

- рахунок отримувача: UA0026001;

- код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 3400,00 грн. (три тисячі чотириста) гривень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником, а також потерпілими до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.