Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 752/12151/22

номер провадження 33/824/1456/2023

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кочина Сергія Сергійовича

на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року /суддя Кордюкова Ж.І./

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кочин С.С. звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що суд першої інстанції проігнорував важливі докази - пояснення, які надав ОСОБА_1 , про те, що 11.08.2022 року протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього не складався. Дійсно 11.08.2022 приблизно 10-15 год. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування, майже годину чекали патрульну машину яка б відвезла його на експертизу. ОСОБА_1 відмовлявся, що і було зафіксовано на камеру, але коли поліцейські почали складати адміністративні матеріали ОСОБА_1 зателефонувало з роботи керівництво і наказало пройти освідування. Після цього ОСОБА_1 підійшов до поліцейських увімкнув телефон на гучномовець і повідомив, що буде їхати на експертизу. Зі слів ОСОБА_1 поліцейські припинили складати адміністративний матеріал, навіть посадили його до патрульного автомобіля, але потім сказали, що не впевнені в тому, що освідування буде позитивним та сказали, що вже витратили на нього годину і не збираються витрачати весь день, а тому просто його відпустили, та при ньому протокол не складали. Рівно через один місяць 11.09.2022 року приблизно в той же час він проїжджав через Південний міст та був знов зупинений тим же самим поліцейським, який звісно ж впізнав ОСОБА_1 і знов запропонував пройти освідування на наркотичні засоби. ОСОБА_1 погодився, зателефонував на роботу, де йому сказали що направлять до нього адвоката. Степанишен попросив поліцейського дочекатися адвоката, який приїде через 30-40 хв. та роз`яснити йому права. Поліцейський сказав, що минулий раз витратив годину і цей раз не збирається цього робити, а дії ОСОБА_1 розцінює як відмову та після тривалої словесної перепалки склав протокол. Протокол і відеозапис фіксують різні події на відеозаписі, подія відбувалася 11 серпня 2022 року, а протокол був складений 11 вересня 2022 року. Наголошував, що будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Оскільки повний текст рішення суду було проголошено без участі ОСОБА_1 та його захисника, і повний текст рішення надійшов електронною поштою 06.02.2023 року що підтверджується роздруківкою електронної розсилки, то десятиденний строк спливає 16.02.2023 року. Отже апелянт вважав, що причини пропуску процесуального строку є поважними і підлягають поновленню.

Справа до розгляду призначалась двічі, 20.03.2023, 27.03.2023. Адвокат Кочин С.С. клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у інших судових справах, яке судом відхилено з огляду на необов`язкову явку в суд апеляційної інстанції та висловлену позицію в апеляційній скарзі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Встановлено, що 11.08.2022 о 10-15 год. водій ОСОБА_1 в м. Києві на Столичному шосе (заїзд на Південний міст), керував транспортним засобом « ISUZU», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродня блідість, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даними відеозапису, доданого до матеріалів справи, який було переглянуто судом апеляційної інстанції, підтверджено, що декілька разів поліцейські проводять огляд ОСОБА_1 на виявлення ознак наркотичного сп`яніння (світять в зіниці очей світлом, перевіряють тремтіння рук та координацію рухів), після чого підозрюють, що водій вживав наркотичні засоби. Поліцейський неодноразово вимагає у ОСОБА_1 згідно ст. 266 КУпАП та п. 2.5. Правил дорожнього руху пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій неодноразово відмовляється.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, обґрунтовано встановив що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що 11.08.2022 р. протокол не складався, фактично подія відбулась 11.09.2022 р. є такими, що не відповідають обставинам справи.

Так, з відеозапису вбачається, що він вівся 11.08.2022 р., направлення до медичного закладу виписане 11.08.2022 р., а у матеріалах справи міститься довідка про те, що дата складання та дата скоєння правопорушення 11.08.2022 р.

Водночас, описка у даті складання протоколу про адміністративне правопорушення та даті події, за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування цього документу або відсутності події.

Відповідна правова позиція міститься у постанові КАС ВС від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17.

Зазначення у протоколі невірної дати, що підтверджено довідкою у матеріалах справи, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, і є опискою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17.

Доводи апеляційної скарги про те, що через місяць 11.09.2022 року приблизно в той же час ОСОБА_1 проїжджав через Південний міст та був знов зупинений тим же самим поліцейським, а протокол і відеозапис фіксують різні події на відеозаписі, подія відбувалася 11 серпня 2022 року, а протокол був складений 11 вересня 2022 року, не підтвердились в ході розгляду справи апеляційним судом, спростовуються матеріалами справи та не підтверджуються доказами зі сторони апелянта.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кочина Сергія Сергійовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.