ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1872/23 Справа № 205/3251/23 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Індюкової Тетяни Володимирівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в протоколі, ОСОБА_1 , 19 березня 2023 року, о 17 годині 40 хвилин, в районі буд. 76 по вул. Набережна Заводська, в м. Дніпро, керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_1 , був учасником ДТП, мав ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів та мови, запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «DRAGER» або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Індюкова Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що доказів того, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу та керував ним, ні відеозапис, ні матеріали справи не містять; в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом "мав ознаки сп"яніння", а не "в стані алкогольного сп`яніння", як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапорт не містить дату внутрішньої реєстрації документа, не містить резолюції керівника відповідного органу, зазначена в рапорті інформація є неправдивою.

Вказує, що протокол не містить відомостей про свідка ОСОБА_2 ; відеозапис є не безперервним та кілька разів переривається, змонтовано з декількох бодікамер, а тому не може бути належним доказом.

Також зазначає, що долучення судом постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська до матеріалів цієї справи є грубе порушення норм законодавства.

Захисник Індюкова Т.В. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

До заперечень апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність факту керування ним транспортним засобом суд ставиться критично. При цьому суд виходить з того, що відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

Той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій.

Вказаний документ враховується судом, як додаткове обґрунтування виконання працівниками поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків.

Піддаючи аналізу вищевказаний рапорт працівника поліції, суд дійшов висновку, що він повністю узгоджується з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Індюкової Тетяни Володимирівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун