Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/85/23
Провадження № 3/634/98/23
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року, суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов адміністративний протокол, згідно якого 12.01.2023 року о 13.52 год. на дорозі за сполученням смт. Сахновщина та с. Лебедівка ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на приладі «Драгер» під відеофіксацію на боді камеру, результат 1,47%. Від огляду у медичному закладі відмовився.

У судове засідання ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв до суду не надано.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом були використані способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України. У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов таких висновків.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.9 А Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, адміністративний матеріал містить протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035412 від 12.01.2023 року, талон про результат алкогольного сп`яніння приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під вливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис боді камери на CD-R диску.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису, знятого на боді камеру працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» у зв`язку технічними несправностями автомобіля (непрацював габарит). Відеозапис ведеться безперервно від початку зупинку до закінчення процедури оформлення адміністративного матеріалу. ОСОБА_1 був попереджений про проведення відеозапису.

Із оглянутого відеозапису вбачається, що під час проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізатор «Драгер» ОСОБА_1 було надано щільно запакований мундштук, який розпакував сам правопорушник. Цифровий показник алкогольного сп`яніння 1,47 %. Зауважень та заперечень щодо результатів освідування не надходило.

Працівниками поліції було ознайомлено правопорушника із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035412, надано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками запаху алкоголю із ротової порожнини, за допомогою Alcotest ARL 0155, результат огляду на стан сп`яніння 1.47%. У графі «З результатами згоден» наявний підпис особи.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під вливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 надано 12.01.2023 року о 14.25 год..

Вищевказані матеріали справи підписані ОСОБА_1 без зауважень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №035412 від 12.01.2023 року, складений компетентною особою, талоном про результат алкогольного сп`яніння приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з боді камери.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: