ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 Справа №607/15300/23

провадження № 3/607/6241/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працює, є особою з інвалідністю 3 групи,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №571835 від 08.08.2023, громадянин ОСОБА_1 07.08.2023 близько 23:55 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, а також вчинив бійку в ході якої штовхав, шарпав, наносив стусани по тілу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному характеру.

Як потерпілу особу зазначено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що тривалий час з 2019 року вони проживали разом, близько місяця розійшлися. В той день 07.08.2023 вони зустрілися в нього вдома, оскільки потерпіла хотіла забрати свої особисті речі. Почався конфлікт, оскільки потерпіла хотіла забрати із собою речі, які належали йому. Він не застосовував до неї насильство, тільки випхав її в коридор, тому що вона кричала на нього, подряпала йому шкіру, висловлювала щодо нього образи, розбила вазон, умивальником пошкодила вхідні двері. Тому він викликав працівників поліції.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що повністю підтримує письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, також пояснила, що ОСОБА_1 погрожував їй, щоб вони примирилися. З 1 травня перестали проживати разом, проживали як одна сім`я з 2019 року. 07.08.2023 він привіз її на АДРЕСА_2 , звідки вона хотіла забрати свої речі. ОСОБА_1 постійно ревнував її. Під час конфлікту він шарпав її за волосся, виставив на коридор, бив, погрожував, ображав, є синці, завдана моральна шкода. На даний час лікується в психолога-терапевта, вона боїться ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та ін.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Проте, належні та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильство відносно ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Так, на підтвердження вини надано лише письмові пояснення ОСОБА_2 та її заяву (яка не містить жодних відомостей про її реєстрацію в органі Національної поліції), які за суттю є аналогічними до її усних пояснень.

Ці пояснення не підтверджуються іншими матеріалами справи. Так, фотоматеріали містять лише відомості про розсипану землю на підлозі та розміщення речей в житлі. Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та тимчасовий заборонний припис відносно кривдника від 08.08.2023 не можуть вважатись прямими доказами вчинення особою, щодо яких вони складені, домашнього насильства. Оскільки вони складені по події, яка ще підлягає доказуванню (тобто у цьому судовому розгляді) та матеріали справи не містять жодних відомостей (наприклад відеозапису) про те, що уповноважені особи, які склали ці документи, були очевидцями самої події.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Крім цього, подана потерпілою довідка лікаря про отримання нею психотерапевтичної допомоги, до уваги братись не може, оскільки свідчить про звернення ОСОБА_2 до останнього 11.07.2023, тобто ще до подій 07.08.2023.

Таким чином, встановлено, що докази, які надано суду для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, не є переконливими і достатніми для висновку про доведеність його вини, коли останній заперечує свою причетність до вчинення правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. П. Воробель