ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/503/23 Справа № 697/238/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Бовшика М.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Бовшика М.Ю. на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.01.2023 о 17:25 год. керував технічно-справним автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору по дорозі вул.Г.Дніпра,37, м.Канів, надалі автомобіль спинив з тильної сторони буд.41, вул.Г.Дніпра, біля гаражів, керував в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди проводився в КНБ БЛ на газоаналізаторі Алкофор 307 1,99 проміле, висновок №2 28.01.2023, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 157771 від 28.01.2023 взагалі не вказано, що були особи, що бачили факт керування транспортним засобом, оскільки будь які пояснення в матеріалах справи відсутні та не вказано, що за відеозапис доданий до протоколу, при цьому до матеріалів справи надано два відеозаписи. Тоді як протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначає, що з матеріалів справи не видно, що водій заперечував проходження огляду на стан сп`яніння на місці самостійної зупинки транспортного засобу, в яких також відсутні відомості щодо пропозиції поліцейськими пройти освідування на місці самостійної зупинки транспортного засобу. Тоді як у поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1 на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, так як в направленні не зазначені ознаки сп`яніння.

Звертає увагу, що лікар, зазначений у Акті №2 від 28.01.2023 і у Висновку ОСОБА_2 чоловік, тоді як на відео освідування проводить лікар жіночої статі.

Вважає, що наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і разом не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, тому що окрім доведення знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння, на поліцейського покладається обов`язок щодо самого факту керування водієм транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Бовшика М.Ю. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Бовшика М.Ю. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157771 від 28.01.2023, згідно якого, водій ОСОБА_1 28.01.2023 о 17:25 год. керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Г.Дніпра,37 у м.Канів, надалі автомобіль спинив з тильної сторони буд.41, вул.Г.Дніпра, біля гаражів, керував у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди проводився в КНБ БЛ на газоаналізаторі Алкофор 307 1,99 проміле, висновок №2 28.01.2023, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.01.2023, згідно висновку якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1.99 ‰);

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Бовшик М.Ю. посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 157771 від 28.01.2023 взагалі не вказано, що були особи, що бачили факт керування транспортним засобом, оскільки будь які пояснення в матеріалах справи відсутні та не вказано, що за відеозапис доданий до протоколу, при цьому до матеріалів справи надано два відеозаписи.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується наявним у матеріалах даної справи відеозаписом із відеореєстратора поліцейського, який досліджений судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги.

Наявність в матеріалах справи відеозапису та відсутність свідків узгоджується з вимогами ч.2 ст.266 КУпАП. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.256 КУпАП свідки зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення в разі їх наявності.

Тоді як наявність в матеріалах справи двох відеозаписів безпосередньо підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та, відповідно, проведення останньому огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Неспроможними є доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, позаяк розглядаючи дану справу місцевим судом досліджувалися та оцінювалися наявні в ній докази в сукупності, що відображено в оскаржуваному рішенні.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо безпідставності проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, який не відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та те, що в направленні не зазначені ознаки сп`яніння останнього, тому що зазначені доводи не впливають на винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бовшик М.Ю. також посилається на те, що лікар, зазначений у Акті №2 від 28.01.2023 і у Висновку ОСОБА_2 чоловік, тоді як на відео освідування проводить лікар жіночої статі.

Зазначені доводи захисника є неприйнятними, оскільки їм надавалася оцінка судом першої інстанції в сукупності із безпосередньо допитаним у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , який працює в Канівській багатопрофільній лікарні лікарем.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, вчинення якого йому інкримінується та наявність належних і допустимих доказів, які підтверджують вчинення останнім цього правопорушення, та правомірність його огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Бовшика М.Ю., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба