Провадження № 3/557/683/2023
Справа № 557/1064/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №251695: 19.06.2023 року о 21 год. 37 хв в с. Микулин по вул. Центральна,54, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком ЗАРЯ SH61, без н.з., у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810» при застосуванні технічних засобів відеозапису ВК 2025, що підтверджується тестом №5227 від 19.06.2023 року, результат огляду становить 0,24 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Волошин Л.С. просив справу розглядати у відсутності його підзахисного. В судовому засіданні захисник підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі щодо його підзахисного за ч. 1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення у його діях. Посилається на те, що мотоблок, яким керував ОСОБА_1 , не є транспортним засобом, а є силовим агрегатом культиватором, що призначений для обробітку землі і особа яка його використовує не повинна навіть мати посвідчення водія.

Крім того, захисник зазначає, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. При цьому Інструкція з експлуатації електронного засобу вимірювання рівня алкогольного сп`яніння, який був використаний для проведення огляду його підзахисного, передбачає допустиму погрішність при вимірюванні вмісту алкоголю у повітрі, що видихається за умови його експлуатації в температурному режимі 15-25 градусів 0,05 мг/л. Тому вважає, що за наведених обставин ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ст.130 КУпАП і провадження у справі слід закрити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №251695, 19.06.2023 року о 21 год. 37 хв в с. Микулин по вул. Центральна,54, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком ЗАРЯ SH61, без н.з., у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810», тест №5227 від 19.06.2023 року, результат огляду становить 0,24 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Відповідно до пп. «а» п 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Законом України "Про дорожній рух" встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху.

Згідно п.1.10 цих Правил, транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як передбачено ст.29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні типи терміни та визначення», затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25.01.1995 р., установлено терміни та визначення основних понять дорожніх транспортних засобів (ДТЗ), які призначені для перевезення людей та (чи) вантажів, а також спеціального устаткування та затверджено перелік транспортних засобів, у якому мотоблок не передбачений.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 6.ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286,287,289,290 КК, статтях121,122,123,124,130,132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Як роз`яснив Верховий Суд у постанові від 01.03.2018 року №278/3362/15-к, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Однак, мотоблок - засіб, який приводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки землі, на ньому немає обладнання для перевезення людей і (або) вантажу, кермового колеса та місця для водія.

Встановлений на мотоблоці механічний або електричний двигун не переводить його в категорію механічних транспортних засобів.

Так, в протоколі серії ААД №251695 від 19.06.2023 року не зазначено, який робочий об`єм двигуна мотоблока марки ЗАРЯ, не зазначено наявність закріпленого до мотоблоку напівпричіпа, чи є в ньому сидіння для водія та інше, що позбавляє можливості встановити чи є вказаний мотоблок транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім іншого, за способом агрегатування з знаряддям розрізняють колісні мотоблоки і мотокультиватори (мотознаряддя). У колісного мотоблока робота знаряддя здійснюється за рахунок тягового зусилля, створюваного колісної ходовою частиною, а у мотокультиватора знаряддя (фреза, пропольник) встановлюється на провідну вісь замість коліс. Багато мотоблоків допускають різні схеми агрегатування, але як правило, для легких мотоблоків базовою комплектацією є фрезерний мотокультиватор, а для важкихколісний плуг.

Матеріали справи не містять жодної конкретики щодо саме транспортного засобу мотоблок.

Також суддя приймає до увагу посилання захисника про наявність абсолютної похибки спеціального технічного засобу «DRAGER ALCOTEST 6810», яка становить +/- 0, 005 мг/л, діапазоні від 0 до 0, 50 мг/л, при зовнішній температурі повітря від 15 до 25 градусів, відповідно до Інструкції його застосування.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно із вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно чеку, що застосовувався для тестування ОСОБА_1 , його результат склав 0,24 проміле. Вимірювання проводилось при температурі +25, 0 С. Отже, ураховуючи допустиму похибку, результат огляду ОСОБА_1 у межах встановленої та допустимої законом норми.

Зважаючи на особливості та можливість допустимих похибок приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає, так як результат складає допустиму межу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП України.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя П.В.Тишкун