ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2749/22 Головуючий в 1 інст. Тучков С.С.
Провадження № 33/807/316/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фельського С.Л., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який перебуває на військовій службі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 23.04.2022 року о 04 годині 45 хвилин в м. Запоріжжі, перехрестя вул. Космічна та пр. Соборний водій автомобіля ЗАЗ 1102, дн. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 1390 від 23.04.2022 року КНП «ОКЗНПД» ЗОР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом ЗАЗ 1102. На допит до слідчого його привозила під вартою військова поліція, всі документи підписував під тиском керівництва, наразі до слідчого судді подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження.

Просить апеляційний суд поновити строк, оскільки справу в порушенням ст.268 КУпАП було розглянуто без його участі. Також просить постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо поновлення строків апеляційного оскарження.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

В клопотанні апелянт вказує, що справу було розглянуто без його участі, а про існування постанови місцевого суду він дізналися вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційний інстанції, враховуючи, що вказані доводи не спростовані матеріалами справи, дійшов до висновку, що про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявність підстав для його поновлення.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фельського С.Л., допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та витребувані з ТУ ДБР у м. Мелітополі матеріали кримінального провадження, в якому проводилось досудове розслідування за фактом ДТП 23 квітня 2022 року, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Проте, вимоги п.2.9а ПДР України, ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №143003 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 23.04.2022 року о 04 годині 45 хвилин в м. Запоріжжі, перехрестя вул. Космічна та пр. Соборний керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, дн. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога №390 від 23.04.2022 року КНП «ОКЗНПД» ЗОР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Вказане обвинувачення підтверджується даними які містяться:

- в копії протоколу серії ААД №143002 (а.с.2), який складено відносно ОСОБА_1 за те, що він 23.04.2022 року о 04 годині 45 хвилин в м. Запоріжжі, перехрестя вул. Космічна та пр. Соборний, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, дн. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням виїхав за межі проїзної часини, де скоїв наїзд на перешкоду - декоративний камінь. В результаті автомобіль отримав механічні пошкодження, пасажир автомобіля отримав легкі тілесні ушкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п.10.1, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;

- в копії витягу з ЄРДР від 23.04.2022 року (а.с.5), відповідно якого було розпочато досудове розслідування з приводу того, що 23.04.2022 року, водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скоїв ДТП;

- в копії протоколу огляду місця ДТП (а.с.6-15), відповідно якого встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду, автомобіль отримав механічні пошкодження, пасажир був доставлений до лікарні;

- копії письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.16-18), відповідно яких він не заперечував, що він 22.04.2022 року вживав алкогольні напої у гостях у ОСОБА_3 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився відвезти ОСОБА_2 . Під час руху, ОСОБА_2 не створював перешкод або небезпеки для руху транспортного засобу. Вказав, що ДТП сталося внаслідок того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- в копії висновку експерта від 24.05.2022 року за №СЕ-19/108-22/3971-ІТ (а.с.23-30), яким встановлено, що в даній дорожній ситуацій в діях ОСОБА_1 є невідповідність вимогам п.10.1, 12.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

- в копії постанови слідчого ТУ ДТП, розташованого у м. Мелітополі від 16.06.2022 року (а.с.31-34), відповідно якої встановлено, що ОСОБА_1 під час події перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку від 24.05.2022 року за №СЕ-19/108-22/3971-ІТ встановлено, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП. Враховуючи, що пасажир отримав легкі тілесні ушкодження в діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, однак вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- в копії медичного висновку від 23.04.2022 року (а.с.35), яким встановлено, що водій ОСОБА_1 під час події перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду вказав, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки він не перебував за кермом автомобіля під час події. Водієм 23.04.2022 року був ОСОБА_4 , який є його знайомим із військової служби.

Вказав, що 22.04.2022 року вони разом з ОСОБА_5 приїхали до ОСОБА_6 . Всі вони разом вечеряли та вживали алкогольні напої, окрім Лободи П. Вранці, 23.04.2022 року потрібно було відвести сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 до тітки до Заводського району м. Запоріжжя. За кермо сидів ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_10 , сам ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні. ОСОБА_11 під час руху схватив за кермо автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції за ініціативи сторони захисту допитано свідка ОСОБА_3 , яка показала, що вона особисто знає ОСОБА_1 . Вказала, що має дружні стосунки з обвинуваченим по справі.

З приводу обставин ДТП свідку нічого не відомо, однак вказала, що 22.04.2022 року ОСОБА_1 був з другом ОСОБА_12 . Вона його раніше ніколи не бачила. 22.04.2022 року вони разом повечеряли, вживали алкогольні напої, окрім ОСОБА_12 . На наступний день, вранці треба було відвести її дитину до Заводського району м. Запоріжжя. За руль сів ОСОБА_12 , оскільки він був тверезий. Дитина сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на задньому сидінні. Приблизно в 6:00 годині до неї надійшов телефонний дзвінок, що дитина потрапила в ДТП та перебуває в лікарні. Син розповів, що він під час руху заснув, а коли прокинувся, то схватився за кермо автомобіля. Він чув, що за вказані події ОСОБА_13 повинен був взяти вину на себе.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції за ініціативи сторони захисту допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_2 в присутності законного представника ОСОБА_3 , який показав, що знає обвинуваченого особисто. 22.04.2022 року приїхав ОСОБА_1 із знайомим ОСОБА_12 . В той день вони всі разом вечеряли. В ранці на наступний день, ОСОБА_2 потрібно було відвести до тітки до Заводського району м. Запоріжжя. ОСОБА_1 в транспортному засобі сидів на задньому сидінні, а він - ОСОБА_2 сидів на передньому пасажирському сидінні. За кермом автомобіля був ОСОБА_12 . Під час руху, ОСОБА_2 заснув, після цього, він прокинувся та різко взявся за кермо автомобіля. Внаслідок, вказаних дій відбулося зіткнення. Під час події, ОСОБА_12 вказував, що ОСОБА_1 повинен взяти вину на себе, оскільки у ОСОБА_12 будуть великі проблеми.

Запорізьким апеляційним судом для перевірки доводів ОСОБА_1 та сторони захисту, витребувало матеріали кримінального провадження №0000075 від 23.04.2022.

Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що свідок ОСОБА_2 (а.п. 21-24), будучи допитаним в присутності законного представника ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування показав, що 23.04.2022 року він став учасником ДТП. Вказаний день, ОСОБА_2 був в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні в автомобілі ЗАЗ 1102, д.н. НОМЕР_1 під керуванням вітчима ОСОБА_1 . Крім ОСОБА_2 в автомобілі пасажирів не було. Під час руху, ОСОБА_2 за обстановкою не слідкував, а потім заснув. Через деякий час прокинувся від сильного удару. Потім його забрала карета ШМД, яка прибула на місце пригоди.

Відповідно до протоколу допиту вказаного неповнолітнього свідка його законним представник - ОСОБА_3 підписала цей протокол без зауважень.

Суд звертає увагу не те, що законний представник в апеляційному суді не повідомила переконливих обставин, які змусили її істотно змінити позицію.

Апеляційний суд приходить до висновку, що версія сторони захисту з приводу того, що за кермом автомобіля сидів ОСОБА_12 виникла лише на стадії апеляційного перегляду, як спосіб уникнення від відповідальності.

Так, ОСОБА_2 за участі законного представника ОСОБА_3 пояснив слідчому на стадії досудового розслідування, що за кермом автомобіля перебував сам ОСОБА_1 .

Сам ОСОБА_1 під час події не заперечував, що він сів за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння та здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого відбулося ДТП.

Таким чином, апеляційний суд не бере до уваги покази ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стаді апеляційного перегляду справи, оскільки вони не відповідають матеріалам кримінального провадження і матеріалам справи про адміністративне правопорушення та з`явилися лише на стадії перегляду справи для штучного створення доказів невинуватості ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що він дав покази на стадії досудового розслідування під тиском керівництва є непереконливими, оскільки постанова слідчого про закриття провадження не скасована, а ОСОБА_1 або його захисник до апеляційного суду не надали будь-яких підтверджуючих документів чи інформації про те, що відносно ОСОБА_1 було здійснено неправомірні дії з боку будь-яких осіб.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 під час події 23.04.2022 року здійснював керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції, наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку матеріалам справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Дії, вчинені ОСОБА_1 , характеризуються умисною формою вини, становлять підвищену суспільну небезпеку, небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Адміністративне стягнення, відносно ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального прав або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для скасування не вбачається.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/2749/22