ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1092/23 Справа № 204/4748/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Пустинцева А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що18 березня 2023 року о 08 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Робоча, 75, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,71‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та ухвалене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначає, що всупереч положенням Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 та ст.266 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей, які ж саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у водія ОСОБА_1 , які б були безумовною підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння, що вказує на відсутність конкретизації адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину останньому та свідчить про порушення його право на захист, що цілком узгоджується з правовою позицією Дніпровського апеляційного суду, викладеною у постанові від 21.12.2022 року (справа №178/1532/22).

Водночас, звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу Drager Alkotest 6820, оскільки працівниками поліції не було долучено сертифікат відповідності приладу та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин, на переконання сторони захисту, висновок суду першої інстанції про те, що огляд ОСОБА_1 було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, є неправильним. Крім того, в матеріалах справи міститься роздруківка чеку Драгер, на якій температура повітря під час огляду зазначена +12 оС, однак згідно довідки Дніпропетровського регіонального центру гідрометеорології від 20.04.2023 температура повітря 18.03.2023 року о 08:00 год. у м. Дніпрі становила +3,5 оС, що є суттєвою різницею і свідчить про технічну несправність приладу Драгер, у тому, на думку апелянта, роздруківка результату огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не може бути визнаною належним доказом у справі.

Разом з цим, сторона захисту, посилаючись на правову позицію ВС КАС, викладену у постанові від 20.02.2019 року (справа №404/4467/16-а), вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є недопустимим доказом у справі, оскільки працівниками поліції всупереч Наказу ДПП від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції по порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом ДПП НПУ від 03.02.2016 №100, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобам за встановленим судом першої інстанції обставин. Більш того, після отримання результатів проведеного огляду за допомогою приладу Драгер, працівники в порушення вимог Інструкції не роз`яснили ОСОБА_1 його право у разі незгоди з результатом тестування на місці пройти такий огляд у медичному закладі та право на самостійне проходження відповідного огляду протягом двох годин.

Крім того, апелянт посилається й на те, що матеріали справи не містять відомостей про номер, серію, дату виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, а також оригінал відеозапису з нагрудної камери, оскільки в справі мається лише диск, що є копією відеозапису, тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису.

Таким чином, сторона захисту вважає, що наданий суду першої інстанції відеозапис містить суттєві суперечності та неточності, що може свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Пустинцев А.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 дійсно за 12 годин до проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння вживав алкогольні напої, але з урахуванням різниці температури повітря у березні місяці на вулиці та в салоні службового автомобіля патрульних поліцейських технічний прилад Драгер мав технічну помилку у результатах огляду, а отже не міг точно встановити наявність у ОСОБА_1 алкоголю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але захисник вважав за можливе розглянути справу за відсутності його підзахисного, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 043440 від 18 березня 2023 року; рапорт співробітника поліції від 18.03.2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тест на алкоголь №3088 від 18 березня 2023 року та відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 043440 від 18.03.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 18 березня 2023 року о 08 год. 10 хв. в м. Дніпро, Чечелівський район, по вул. Робоча, 75, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,71‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено Надам у суді. Крім того зафіксовано, що було вилучено п/в ЯАА №544568 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 . Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відеофіксації у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: почервонінням обличчя, запахом алкоголю з порожнини рота, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 № ARHК-0485 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 0,71 ‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис (а.с.5).

Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 18.03.2023 року (а.с.4) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 0,71 ‰. З результами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.

Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області від 18.03.2023 року (а.с.3), вбачається, що 18.03.2023 року в складі екіпажу 0411, спільно з командиром взводу № 1 ОСОБА_2 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 патрулюючи за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, 75, згідно п. 3 ч.1 ст. 35 ЗУ Про Національну поліції ними було зупинено автомобіль Chevrolet Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався без заднього бамперу, передбаченого конструкцією. Під час перевірки документів встановлено, що у водія був відсутній поліс обов`язкового страхування, у зв`язку з чим, водія було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим запропоновано пройти медичне освідоцтво в медичному закладі або ж на місці за допомогою приладу Драгер, на що водій погодився пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці. Результат тесту був позитивний та склав 0,71 ‰, тому на водія було складено адміністративний протокол за порушення ч.1 ст.130 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, згідно ст.266 КУпАП, а автомобіль передано тверезому водієві ОСОБА_4 . Подію зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 472232, 475891, 473352.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.2).

Так, з відеофайлу export-sninb тривалістю 00:00:00 00:37:02, який містить фрагментарну перерву у часі фіксації подій, вбачається, що 18.03.2023 о 08:11 годині працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Chevrolet Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався без заднього бамперу. На вказані обставини водій пояснив, що бампер відсутній тому, що наразі він готується до ремонту автомобіля. Під час перевірки документів водія було встановлено, що у водія відсутня страховка на транспортний засіб, на що ОСОБА_1 відповів, що так, страховка відсутня, оскільки грошей на все не вистачає, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, в ході спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, очей, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відповів, що може не треба, так як він вчора вживав алкоголь.

Після цього, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, наслідки за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та за перебування в стані алкогольного сп`яніння, надав водієві мундштук для дихання, який він самостійно дістав із упаковки, зробив контрольний тест, результат 0,00 проміле та надав прилад ОСОБА_1 для проходження огляду. З другої спроби у ОСОБА_1 вийшло продути прилад, після чого було встановлено результат позитивний - 0,71 ‰, який було надано водієві для огляду, на що він в черговий раз сказав, що вживав алкоголь вчора ввечері, коли саме закінчив, не пам`ятає. Надалі, поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи згоден він із результатами проходження огляду, на що останній погодився.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, після завершення чого ОСОБА_1 в повному обсязі було ознайомлено із його змістом, повідомлено дату, час та місце судового розгляду.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інформації спростовують твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`янніння, а також, що працівниками патрульної поліції було порушено встановлений у ст. 266 КУпАП та Інструкції порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, доводи апелянта щодо невірного відображення приладом Драгер температури повітря, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з вищевказаного відеозапису видно, що перед початком проходження тестування ОСОБА_1 , працівником поліції було зроблено контрольний тест, результат 0,00 проміле, тоді як після проходження тестування ОСОБА_1 прилад надав позитивний результат, що свідчить про його технічну справність. До того ж, ОСОБА_1 перед проходженням тестування повідомив поліцейським, що напередодні ввечері він вживав спиртні напої.

При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить моменту зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.9 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу адвокатом Пустинцевим А.В. в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про те, що працівниками патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.03.2023 року серії ААД №043440 (а.с.1) не зазначено інформації про засіб для здійснення відеофіксації, а саме не вказано номер, серію, дату виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, не надано документів щодо технічної справності приладу, зокрема сертифіката відповідності приладу та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також оригінал відеозапису з нагрудної камери, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду про те, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом.

Водночас, посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустим доказом у цій справі, у зв`язку з відсутністю в ньому зазначення ознак алкогольного сп`яніння є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД №043440 від 18.03.2023 року (а.с.1), складений у відповідності до диспозиції ст. 130 КУпАП та з дотриманням вимог положень ст. 256 КУпАП. Крім того, в рапорті інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області від 18.03.2023 року (а.с.3) та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5) зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які і були підставою для пропозиції поліцейськими ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, посилання апелянта з цього приводу на певні рішення інших судів є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення місцевих чи апеляційних судів, зокрема й ті, на які посилається апелянт, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректним посилання апелянта на правову позицію КАС Верховного Суду, викладену у постанові від 20.02.2019 року (справа №404/4467/16-а) щодо належності і допустимості відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Пустинцева А.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО