Справа №443/963/22
Провадження №3/443/2/23
ПОСТАНОВА

іменем України

29 березня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №338316 від 14.08.2022, ОСОБА_1 14.08.2022 о 12 год 38 хв у м. Ходорів по вул. Героїв Майдану біля будинку №2 керував автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник Марків Р.Б. у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 та його захисник не подавали до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 29.03.2023 та не повідомляли суд про причини неприбуття на виклик суду. Захисником подано клопотання про розгляд справи за участі його та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак після подання цих клопотань жодних дій для участі у судовому засіданні ними не вчинялися, у судові засіданні вони не з`являлися. Крім цього, ними не подавалося жодних клопотань щодо вжиття судом певних процесуальних дій, зокрема: про витребування доказів, виклик свідків тощо. Таким чином, на переконання суду, зазначена поведінка сторони захисту не свідчить про зацікавленість у розгляді справи, з дотриманням розумних строків її розгляду.

З огляду на викладене, беручи до уваги належне і своєчасне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника про дату, час і місце розгляду справи, відсутність фактичних даних, які б вказували на наявність підстав, що об`єктивно перешкоджають захиснику прибути у судове засідання 29.03.2023, а також зважаючи на строк, який справа перебуває на розгляді у суді, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та встановлено, що проведений огляд з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суду надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №338316 від 14.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 14.08.2022 о 12 год 38 хв у м. Ходорів по вул. Героїв Майдану біля будинку б.2 водій керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.4);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_2 ознаки сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова та відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер (а.с.7);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2022, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_2 , а саме: КНП «Ходорівська міська лікарня», виявлені у нього ознаки сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 338316 (а.с.8);

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2022, у якому зафіксовано черговим лікарем КНП ОСОБА_3 відмову ОСОБА_1 від огляду без присутності адвоката (а.с.9, 10);

відеозапис на носії інформації (компакт-диску) (а.с.11).

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З аналізу наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що у ньому зафіксовано спілкування поліцейського з невстановленою особою про обставини пошкодження транспортного засобу (задньої правої фари). Обставин проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу особою, яка керувала ним, відмови від такого проходження, висловлення бажання проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження відповідного огляду на цьому відеозаписі не зафіксовано. З наведеного, суд доходить висновку, що відеозапис не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, як і не містить інших обставин, які мають значення для справи, відтак є неналежним доказом.

Також, суд критично оцінює як доказ висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2022, у якому черговим лікарем КНП ОСОБА_3 зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду без присутності адвоката з тих підстав, що відмова особи (водія) від проходження огляду на стан сп`яніння має також бути зафіксована у визначений законом (частиною 2 статті 266 КУпАП) спосіб: або на технічні засоби відеозапису, який долучається до матеріалів справи, або у разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Фіксація відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у зазначені законом способи покликана унеможливити будь-які зловживання з цього приводу та підтверджувати (або спростовувати) достовірність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Зважаючи на викладені обставини, суд виснує, що уповноваженою особою (поліцейським) допущено порушення вимог частини 2 статті 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, в силу вимог частини 5 статті 266 КУпАП є безумовною підставою для визнання такого огляду недійсним.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 338316 від 14.08.2022 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, акт та направлення не є достатніми доказами його вини у вчиненні зазначеного правопорушення. Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні цього правопорушення суду не надано.

Суд констатує, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Згідно з приписами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відтак суд доходить переконання, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів