Справа № 154/1769/23 Провадження №33/802/390/23 Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., перевіривши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Омелянюка М. В. на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 20.04.2023 о 09.00 год. в умовах особливого періоду, на території дислокації військової частини НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно довідки КП «Володимирське ТМО» Володимирської міської ради від 21.04.2023 року результат алкотесту Драгер № 21245 склав 1,80 проміле, за що передбачена відповідальність ст. 172-20 ч.3 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Омелянюк М. В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що ОСОБА_1 ніколи не розпивав алкогольних напоїв на території військової частини і інкримінованих йому дій не вчиняв, однак довести свою невинуватість довести в судовому засіданні не зміг, у зв`язку із постійним перебуванням на лікуванні. Просить скасувати оскаржену постанову, та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вище судового рішення, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягаєз наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржена постанова судді постановлена 18 травня 2023 року.

А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 29 травня 2023 року (із врахуванням вихідних днів).

Апеляційна скарга до суду подана лише 02 червня 2023 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується штемпелем суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі, підстав поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду апелянт не вказує, лише просить поновити пропущений строк. Проте таке посилання апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржена постанова судді постановлена 18 травня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 . Водночас матеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 був обізнаний, що в провадженні суду знаходиться протокол про адміністративне правопорушення щодо нього про, що свідчить протокол про адміністративне правопорушення ЛВЛ №81 від 20 квітня 2023 року. З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу. В матеріалах справи наявні телефонограми від 25.04.2023 та 01.05.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав телефонограми, отже повідомлений про дати розгляду справи щодо нього. На зазначену дату особа, яка притягається до відповідальності не з`явилась. Суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності цієї особи.

Копію оскарженої постанови щодо ОСОБА_1 , відповідно до супровідного листа від 19 травня 2023 року, було надіслано на поштову адресу останнього, яка співпадає з адресою вказаною в апеляційній скарзі.

Слід зауважити, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення апелянта, чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вище зазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Оскільки ОСОБА_1 володів інформацією про час і дату розгляду справи, про наявність судового рішення, тому повинен добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та не був позбавлений можливості ознайомитися з мотивами постанови в розумні строки, що гарантувало б останньому можливість підготовки та подання апеляційної скарги в передбачений для цього строк.

Крім того, ОСОБА_1 та його захисником не наведено підстав для визнання причин пропуску строку поважними.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому не наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то її необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Омелянюка М, В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П.