Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/2341/23

Номер провадження 3/511/1256/23

"31" серпня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж . В., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого , місце проживання та реєстрації : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31.07.2023 року о 18 год. 10 хв., на автодорозі Р-33 біля магазину «У Влади» водій керував мотоблоком МТЗ б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, невнятна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, а також від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився під відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 31.07.2023 року у його присутності, тобто з даного моменту він знав про наявність справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання, при розгляді справ за ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому вважає за необхідне справу розглянути у відсутності останнього.

Так об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наявними у справі письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 067374 від 31.07.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 31.07.2023 року о 18 год. 10 хв., на автодорозі Р-33 біля магазину «У Влади» водій керував мотоблоком МТЗ б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, невнятна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, а також від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився під відеозапис.. Даний протокол підписаний правопорушником без будь-яких заперечень

- диском з відеозаписом даної події відеокамеру відносно ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Роздільнянської ЦРЛ від 31.07.2023 року від огляду відмовився. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого водій ОСОБА_1 від огляду за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» відмовився;

Аналізуючи здобуті в судовому засідання докази, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує, що згідно довідки № 67/11696 від 03.08.2023, року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Санкція статті 130 частини 1 передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 не може бути застосовуване, з урахуванням роз`яснень, викладених в абзаці третьому пункту 28 Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 р. N 18), а саме: позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім стягненням для ОСОБА_1 призначити штраф в межах санкції статті без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого , місце проживання та реєстрації : АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UА0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Ж. В. Теренчук