Справа № 473/3306/23 Головуючий у першій інстанції Зубар Н.Б.
Провадження № 33/812/371/23 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Горенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисника Сторчака Павла Олександровича

на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 23 червня 2023 року о 18 годині 48 хвилин в м. Вознесенську по вул. Одеська водій ОСОБА_1 керував автомобілем CITROEN С5 державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, чим саме вчинив повторне протягом року правопорушення, а саме 30 липня 2022 року за частиною 2 статті 126 КУпАП було складено постанову БАВ 434538 та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 грн, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не додано доказів того, що він є власником транспортного засобу, яким керував під час складання протоколу, та відсутні дані про те, що вказаний транспортний засіб було вилучено або зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Сторчак П.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з грубим порушенням норм КУпАП.

Захисник зазначав, що судове засідання по справі було призначено на 13 годину 13 липня 2023 року. Цього числа о 9 годині 18 хвилин ОСОБА_1 за допомогою мобільного телефону надіслав на електронну адресу Вознесенського міськрайонного суду заяву про те, що в судове засідання по справі з`явитись не може, потребує правової допомоги адвоката. Просив надати йому час для укладання угоди з адвокатом та відкласти судове засідання на іншу дату. Однак не зважаючи на це, грубо порушуючи вимоги статті 268 КУпАП, порушуючи право ОСОБА_1 на користування юридичною допомогою адвоката, судове засідання було проведено без участі ОСОБА_1 та його адвоката, чим позбавили особу, яка притягається до адміністративної відповідальності користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сторчак П.О. не з`явились, своєчасно повідомлені про місце і час розгляду справи. Від захисника надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання без його участі та участі ОСОБА_1 .

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

За положеннями статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.1 «а» ПДР, підтверджується наступними зібраними та дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 480954 від 23 червня 2023 року, о 18 годині 48 хвилин в м. Вознесенську по вул. Одеська водій ОСОБА_1 керував автомобілем CITROEN С5 державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, чим саме вчинив повторне протягом року правопорушення, а саме 30 липня 2022 року за частиною 2 статті 126 КУпАП було складено постанову БАВ 434538 та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 грн, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с.1).

В своїх письмових поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що «не було по сімейним обставинам».

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Порушень співробітниками поліції положень вказаної інструкції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно частини 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

За обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 480954 від 23 червня 2023 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CITROEN С5 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Виходячи з вимог пункту 3 Положення до керування таким транспортним засобом як CITROEN С5 допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій В.

Згідно довідки про видачу посвідчення водія, наданої інспектором СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_1 не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами. Транспортний засіб Сітроен С5 н/з НОМЕР_1 (Болгарія) зареєстровано на МІНТРАНС ООД. (а.с.3).

Крім того, як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №434538 від 30 липня 2022 року ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с.4).

Приймаючи рішення за протоколом серії ААД № 480954 від 23 червня 2023 року, суд дійшов висновку що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керувати даним видом транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 480954 від 23 червня 2023 року, постанови серії БАВ №434538 від 30 липня 2022 року, довідки про видачу посвідчення водія, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 , але його процесуальні права, в тому числі права на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Так, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 мав можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази.

Між тим, ні ОСОБА_1 , ні його захисник, не виявили бажання приймати участь в судових засіданнях апеляційного суду, та захисник просив проводити судове засідання без його участі та участі ОСОБА_1 .

Доводів з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 480954 від 23 червня 2023 року, а також інших доказів, які містяться в матеріалах справи, апеляційна скарга не містить.

Будь яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано.

За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо ОСОБА_1 .

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог статті 251 КУпАП та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за частиною 5 статті 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не мала права керування таким транспортним засобом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

За такого, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження. Тому, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сторчака Павла Олександровича залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський