Справа № 484/4198/22
Провадження № 3/484/87/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., при секретарі судового засідання Голубковій Н.М., без участі захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, який не є інвалідом, освіта середня, працюючого водієм в/ч НОМЕР_1 , одруженого, проживаючого в/ч НОМЕР_1 , а зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 року о 23 годині 42 хвилині в м.Первомайськ, по вул. Одеська ОСОБА_2 керував а/м «Чері» д/н НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» №2290 тест №1639 (0,69%), повірка до 27.09.2022 р., а також в КНП «ПЦМБЛ», акт №55 від 23.11.2022 року (висновок), чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його захисник Сікорський М.М. надав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 , а також просив справу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Раніше в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що алкогольні напої не вживав, безпідставно був зупинений працівниками поліції, просив справу закрити.

Раніше адвокат Сікорський М.М. подав письмові заперечення у яких просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечень зазначив, що поліцейський безпідставно зупинив водія ОСОБА_2 , оскільки останній не порушував ПДР України, у зв`язку з чим всі наступні вимоги поліцейського водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, вказує що оскільки останнє калібрування даного приладу Drager Alcotest 6810 прилад ARAM 2290, тест № 1639, було проведено 27.09.2021 року, то станом на дату проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу закінчився 27.09.2022 року, тобто на час проходження тесту (23.11.2022 року) пройшло більше 1 року. Крім того, оскільки останнє калібрування даного приладу Drager Alcotest 6810 прилад APBL 0801, тест № 6384, було проведено 24.06.2021 року, то станом на дату проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу калібрування даного приладу закінчився 24.06.2022 року, тобто на час проходження; тесту (23.11.2022 року) пройшло більше 1 року. За таких обставин вважає, дані даних приладів не є належним і не допустимими доказами.

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та захисника Сікорського М.М. згідно поданої останнім заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.11.2022 року серії ААБ №091149, відповідно до якого 22.11.2022 року о 23 годині 42 хвилині в м.Первомайськ, по вул. Одеська, ОСОБА_2 керував а/м «Чері» д/н НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» №2290 тест №1639 (0,69%), повірка до 27.09.2022 р., а також в КНП «ПЦМБЛ», акт №55 від 23.11.2022 року (висновок);

- висновком приладу алкотест «Drager» тест №1639, показник 0.69 % проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому засвідчена згода водія ОСОБА_2 з результатами огляду;

- направленням ОСОБА_2 до КНП «ПЦМБЛ» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- висновком приладу алкотест «Drager» тест №6384, показник 0.65 % проміле;

- висновком лікаря КНП «ПЦМБЛ» ОСОБА_3 від 23.11.2022 року, складеного о 00.30 год .23.11.2022 року згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- довідкою САП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_2 отримав посвідчення водія;

- відеозаписом СД-диска.

Дослідивши вказані матеріали, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для висновку про доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з порушеннями, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, то з ними суд погодитись не може, оскільки такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються дослідженим судом протоколом, який вимогам ст. 256 КУпАП відповідає.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського. При цьому необхідно зауважити, що положеннями чинного законодавства України про адміністративні правопорушення не вимагається першочергове (попереднє, первинне) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, а вже потім, залежно від ситуації, проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Так, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_2 не заперечує, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки та в медичному закладі. При цьому висловлює своє незгоду з результатами тестування, однак в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, засвідчує свою згоду з результатами огляду.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підписав протокол, а в поясненнях зазначив, що 22 числа не вживав спритних напоїв, з показниками Драгера не згодний.

Доводи про те, що результати останнього калібрування алкотестерів Drager Alcotest 6810 прилад ARAM 2290, яке було проведено 27.09.2021 року та Drager Alcotest 6810 прилад APBL 0801, яке було проведено 24.06.2021 року, оскільки вони є чинними лише рік, тому як доказ доведеності вини ОСОБА_2 результат тесту на алкоголь, проведеного за допомогою даних алкотестерів не є належним і не допустимим доказом, суд вважає безпідставними.

Так, як вбачається з роздруківок дійсно газоаналізатор Drager 6810, останнє калібрування було здійснено 27.09.2021 року, газоаналізатор Drager 6810 останнє калібрування було здійснено 24.06.2021 року, проте суд зазначає, що Постановою КМ України №412 від 05.04.2022 року постановлено, що установити, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавці регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Беручи до уваги вищевикладене, суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а від його захисника Сікорського М.М. надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_2 , що дає можливість розглянути справу у їх відсутності, як це передбачено ст. 268 ч.1 КУпАП, а також те що, вчинене ОСОБА_2 правопорушення відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, крім того враховуючи, що під час дослідження матеріалів справи не виявлено пом`якшуючих обставин, як це передбачено ст. 34 КУпАП, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі - 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: підпис. О.В. Мельничук