КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 757/9903/23-п
Номер провадження: 33/824/2956/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Зінькова О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінькова О.Ю. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року,

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 01 березня 2023 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «GEELY» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Князів Острозьких, 46/2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Зіньков О.Ю. подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року у справі № 757/9903/23-п, скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом було суттєво порушено норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо зупинки транспортного засобу, причини зупинки, процедури встановлення підозри перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, безпідставно послався як на доказ по справі, на відеозапис патрульного поліцейського, який є додатком до протоколу, складеним з численними порушеннями Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів та КУпАП, оскільки сам відеозапис є неповним, оскільки у відео файлах не відображено момент зупинки автомобіля, особу яка ним керувала, не фіксує безпосередньо весь процес оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок огляду і не залучено свідків, що свідчить про порушення проведення процедури.

Як вказує апелянт та вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 начебто відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, проте вимога поліцейського не мала нічого спільного з проходженням в установленому порядку медичного огляду, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що свідчить про те, що поліцейський в установленому законом порядку не направляв водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які детально наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в протоколі не підтверджують її вини, що відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 її захисника - адвоката Зінькова О.Ю., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката Зінькова О.Ю., матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 365339 від 01 березня 2023 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а й іншими зібраними по справі матеріалами, зокрема даними відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського № 473887, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», а також у закладі охорони здоров`я.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 Розділу Х. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім цього, згідно з вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, повинна була пройти огляд на стан такого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, поліцейський, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від проходження відповідного огляду.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги адвоката Зінькова О.Ю. про те, що судом першої інстанції допущений неповний розгляд справи; повністю проігноровані доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; не встановлені обставини, які мають ключове значення у справі, внаслідок чого було прийняте помилкове рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути визнані такими, що заслуговують на увагу та служити підставами для висновку про відсутність в діях останньої складу зазначеного вище адміністративного правопорушення, з огляд на таке.

По-перше, твердження апелянта про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який став ключовим доказом у справі, не містить фіксації моменту зупинки транспортного засобу та безпосереднього керуванняОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, що за своєю природою є обов'язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути визнане обґрунтованим та служити підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ОСОБА_1 фактично не заперечувала вказаних обставин, як під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи в суді.

Більш того, вказані обставини підтверджуються копією постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6612529 від 01.03.2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 , як водія автомобіля GEELY» д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки вказаного транспортного засобу, в той же час і в тому ж місці, було накладено адміністративний штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений «червоний» сигнал світлофора.

По-друге, доводи апеляційної скарги про те, що на момент висунення вимоги щодо проходження огляду на стан сп'яніння у поліцейських були відсутні жодні підстави вважати що ОСОБА_1 знаходилася у стані алкогольного сп'яніння, а тому висновок суду про виявлення у неї поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння є надуманим та таким, що не відповідає дійсності також слід визнати безпідставними, оскільки вони спростовуються поясненнями самої ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозапису, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

По-третє, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не надав належної уваги наданому ОСОБА_1 висновку щодо результатів її медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 001319 від 10.03.2023 року, також не дає підстав для висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки суддею були наведені ґрунтовні мотиви того, чому вказаний висновок не було взято до уваги, перш за все виходячи з того, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності не за те, що вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за те, що вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку, а не за власною ініціативою, огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі адвоката Зінькова О.Ю. не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити законними підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі щодо неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_1 - адвоката Зінькова О.Ю., суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінькова О.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Смик С.І.