Справа№938/345/23
Провадження № 3/938/183/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу: місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

16 травня 2023 о 09год 26хв. в с. Красноїлля Верховинського району, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "ВАЗ-21053", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до Верховинського районного суду Івано-Франківської області 24.05.2023.

З метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було призначено на 06.06.2023.

В судове засідання 06.06.2023 ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання, повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку. При цьому відомості про вручення ОСОБА_1 , судової повістки про виклик до суду, станом на дату розгляду справи -06.06.2023, на адресу суду, не повернулися. У зв`язку з цим, з метою недопущення порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист судом було відкладено розгляд справи на 27.06.2023.

Однак, в судове засідання призначене на 27.06.2023 ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яку вручено останньому 13.06.2023 (а.с.12). Причини неявки ОСОБА_1 суду не повідомив.

В подальшому судове засідання тричі відкладалося, а саме на: 10.07.2023, 25.07.2023 та 30.08.2023, однак в жодне з призначених судових засідань особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, а поштові відправлення, якими суд скеровував ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду поверталися на адресу суду неврученими, із відмітками поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою".

З цього приводу, суд звертає увагу на те, що згідно відомостей, зазначених у протоколі серії ААД №336884 від 13.05.2023, адреса місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою, судова повістка, яка скеровувалась на ім`я ОСОБА_1 , 13.06.2023 йому, вручена.

Після того, як поштове відправлення, яке було скероване на цю ж адресу, повернулося до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", суддя з метою перевірки інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , шляхом доступу до Єдиного державного демографічного реєстру отримав відомості про його зареєстроване місце проживання. Згідно з відповіддю №156726 від 25.07.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після отримання вказаної інформації, судові повістки скеровувались ОСОБА_1 на дві відомі суду адреси, однак поштова кореспонденція поверталась на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна повідомити останнього про дату судового засідання.

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження чи відмову від одержання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи судом та він вважається, таким, що належними чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Отже, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суд, однак він цим правом не скористався, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністратвиної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджується наступними доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №336884 від 16.05.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 16 травня 2023 о 09год 26хв. в с.Красноїлля, Верховинського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ-21053", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.;

-доданим до матеріалів справи диском із відеозаписами події що мала місце 16.05.2023 який був оглянутий в судовому засіданні .

Так, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №336884 від 16.05.2023 диск складається із двох відео файлів та містить інформацію про події що мали місце 16.05.2023 під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Зокрема, що 16.05.2023 о 09.26год в с.Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області працівниками поліції був зупинений автомобіль марки "ВАЗ-2105", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, працівник поліції попросив водія представитися та надати документи, водій представився, однак надати документи, відмовився. На запитання працівника поліції, чи вживав він спиртні напої ОСОБА_1 ствердно відповів, що вживав. На пропозицію пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі відмовився. При цьому, під час відмови, знову повторив, що не буде проходити огляд, оскільки вживав спиртні напої. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після складання протоколу ОСОБА_1 від його підпису відмовився.

З долученого відеозапису вбачається, що поліцейським, відсторонено водія у встановленому порядку від керування транспортним засобом. Відеозаписи не містить розривів у часі.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейського на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 16.05.2023 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено рапорт інспектора СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Пуршеги від 16.05.2023, згідно якого він доповідає про те, що ним спільно з поліцейським СРПП лейтенантом поліції Кіщуком С. 16.05.2023 здійснювалось патрулювання Верховинського району Івано-Франківської області на службовому автомобілі району Івано-Франківської області на службовому транспортному засобі «Рено Дастер», р.н.з. НОМЕР_2 , щодо профілактики дорожнього руху. Так, біля 09.25год в с.Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області ними за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, було зупинено автомобіль марки "ВАЗ-2105", номерний знак НОМЕР_3 , водій якого різко маневрував по проїжджій частині дороги. Підійшовши до транспортного засобу та представившись, водію було пред`явлено законну вимогу, пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на Т/З, на що водій відмовився. Під час розмови із водієм у останнього було відчутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини та йому було запропоновано пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю за допомогою приладу Alcotester "Drager 6810", на що останній відмовився. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння у медичному закладі, однак від такого огляду він відмовився. На підставі цього на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. Гр. ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками, щодо розгляду адміністративної справи. Також водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Суд вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336884 від 16.05.2023, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, ставлення до скоєного.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч.2 ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, суд враховує, що відповідно до положень п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області (філія ГСЦ МВС) (ТСЦ МВС №2643) від 21.07.2023 №31/9/3/859, посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Територіальних сервісних центрах МВС -не видавалось. Крім того до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАД №222720 від 16.05.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував в установленому порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відповідно до п.28 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, істотність наслідків вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись стяттями 24, 27, 40-1, 130, 247,251,252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС