Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2459/22 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія ч. 1, 2ст.172-7 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Соломонюка Святослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП та призначено на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Соломонюк С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ст. 127-7 КУпАП. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Вчинене ОСОБА_1 правопорушення було виявлено 07.07.2022 року, проте протоколи у справах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, були складені Управлінням стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР Національної поліції України лише 06.09.2022 року. В порушення норм КУпАП постанова суду була прийнята без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 та його захисник не були повідомлені про розгляд справи та про ухвалене рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів ОСОБА_2 у період з 27.11.2020 по 03.06.2022 року обіймав посаду голови Оліївської сільської ради Житомирського району. Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

23.05.2022 року ОСОБА_1 у порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство про виниклий конфлікт інтересів та діючи в умовах реального конфлікту інтересів підписав розпорядження № 91-О/22 «Про виплату премії працівникам апарату сільської ради за травень 2022 року», що дозволило преміювати його рідного брата ОСОБА_3 , який перебуває на посаді головного спеціаліста сектору забезпечення діяльності керівництва сільської ради у розмірі 320% та його матір ОСОБА_4 , яка є прибиральницею службових приміщень в розмірі 220%, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене 172-7 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Матеріали справи свідчать про те, що справа призначалась на 28.09.2022 року, 14.10.2022 року, 18.11.2022 року, проте не відбулась, 23.11.2023 рокувідомостей про хід розгляду справи матеріали адміністративної справи не містять. Справа слухалась 09.12.2022 року у відсутності особисто ОСОБА_1 , у присутності його захисника були допитані свідки, зроблена перерва до 11.20 год. 16.12.2022 року. В цей же день була проголошена постанова суду, у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що розгляд справи відбувся в порушення вимог ст. 268 КУпАП, без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для безумовного скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 252, 280, 283КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-7КУпАП відповідальність заданою нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.172-7 цього Кодексу.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП:

1. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

2.У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Апеляційний суду встановлює такі обставини.

Як вбачається з матеріалів ОСОБА_2 у період з 27.11.2020 по 03.06.2022 року обіймав посаду голови Оліївської сільської ради Житомирського району. Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

23.05.2022 року ОСОБА_1 у порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство про виниклий конфлікт інтересів та діючи в умовах реального конфлікту інтересів підписав розпорядження № 91-О/22 «Про виплату премії працівникам апарату сільської ради за травень 2022 року», що дозволило преміювати його рідного брата ОСОБА_3 , який перебуває на посаді головного спеціаліста сектору забезпечення діяльності керівництва сільської ради у розмірі 320% та його матір ОСОБА_4 , яка є прибиральницею службових приміщень в розмірі 220%, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Родинні зв`язки премійованих осіб та правопорушника підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про їх народження та не заперечується ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_5 відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а отже він є суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно пунктів 2, 3 ч.1 ст.28Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом частини першої статті 1 цього Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Таким чином, реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», не вжив заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 цього Закону, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо підписання розпорядження про виплату премії працівників Оліївської сільської ради відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є його близькими родичами, приймав рішення для задоволення приватного інтересу в умовах реального конфлікту інтересів.

За наведених обставин апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого чч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та не вбачає правових підстав, передбачених ст.247 КУпАП, для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З огляду на викладене, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови було встановлено вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, проте строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, апеляційний суд доходить висновку, що постанову суду першої інстанції неможливо визнати законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Соломонюка Святослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Соломонюка Святослава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2022 року скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя