ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 Справа №607/15389/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря с/з Мединської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Осадця С.М., про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Осадця С.М. звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 на яку за ч.1 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби.

В обґрунтування подання зазначено, з Тернопільського міськрайонного суду на ім`я начальника Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області надійшла постанова суду по справі № 607/15389/20 від 15.09.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді 2 (двох) діб адміністративного арешту.

Постанова набрала законної сили, після чого була звернута судом для виконання та була зареєстрована в секретаріаті Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області за № 6427 від 07.10.2020.

З метою виконання постанови суду, було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 та встановлено, що дана громадянка за вказаною адресою відсутня, а зі слів матері гр. ОСОБА_3 , дочка знаходиться за межами кордону, а саме в Республіці Польща.

Для підтвердження отриманої інформації, 26.11.2020 (вих. 12745/05/24/8-20) було надіслано запит на начальника УІАП ГУНП в Тернопільській області, полковника поліції Ігора Дузяка про надання інформації щодо перетину кордону гр. ОСОБА_1 . Згідно отриманої відповіді від 07.12.2020 за №4124/6/01-20 було встановлено, що 15.11.2020 гр. ОСОБА_4 перетнула польський кордон.

02.04.2021, з метою виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020 у справі №607/15389/20 стосовно гр. ОСОБА_1 було здійснено повторно вихід за місцем проживання останньої, де двері квартири відкрила матір вище вказаної.

При спілкуванні з матір`ю гр. ОСОБА_3 , остання від надання пояснень відмовилась та при цьому в усній формі повідомила, що перебуваючи у м.Вроцлав Республіка Польща, з її дочкою гр. ОСОБА_1 , 09.01.2021 трапився нещасний випадок, а саме отримала травми лівої ноги ( потрійний перелом лівої гомілки), де їй було надано першу медичну допомогу та оперативне лікування. А вже 15.03.2021 в супроводі родичів звернулися в КНП ТУЛ ТОР, де була госпіталізована в ортопедично-травматологічне відділення для дообстеження та лікування. 18.03.2021року гр. ОСОБА_1 було виписано під нагляд ортопеда-травматолога за місцем проживання та ходьба на ліктьових милицях з розвантаженням оперативної кінцівки протягом 6 тижнів.

Згідно рапорту ст.інспектора ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, ст. лейтенанта поліції, ОСОБА_5 15.09.2021, з метою виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020 у справі № 607/15389/20 стосовно гр. ОСОБА_1 було здійснено телефонування до вище вказаної, проте поспілкуватися з нею не представилося за можливе, оскільки абонент знаходиться поза межами досяжності.

При телефонуванні та спілкуванні з матір`ю гр. ОСОБА_3 , остання повідомила, що влітку 2021р., дочка, без попередження та пояснень, залишивши свої двох малолітніх дітей виїхала за кордон, на зв`язок не виходить, куди саме поїхала їй невідомо.

27.09.2021 (вих. 12533/05/24/8-21) було надіслано запит на начальника УІАП ГУНП в Тернопільській області, полковника поліції Ігора Дузяка про надання інформації щодо перетину кордону гр. ОСОБА_1 . Згідно отриманої відповіді від 04.10.2021 за №3370/6/01-21 було встановлено, що 06.06.2021 гр. ОСОБА_4 перетнула польський кордон.

Згідно рапорту дільничного офіцера поліції СДОП ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, лейтенанта поліції, ОСОБА_6 01.11.2021 року, з метою виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020 у справі № 07/15389/20 стосовно гр. ОСОБА_1 було здійснено повторно вихід за місцем проживання останньої, де двері квартири відкрила матір вище вказаної. Згідно пояснень матері гр. ОСОБА_3 та сестри гр. ОСОБА_7 , на даний час гр. ОСОБА_1 проживає у Республіці Польща, з нею не спілкуються та мають конфліктні відносини.

12.11.2021 року (вих. 15197/05/24/8-21) було надіслано повторно запит на начальника УІАП ГУНП в Тернопільській області, полковника поліції Ігора Дузяка про надання інформації щодо перетину кордону гр. ОСОБА_1 .

Згідно отриманої відповіді від 18.11.2021 за №3913/6/01-21 було встановлено, що 06.06.2021 гр. ОСОБА_4 перетнула польський кордон та на територію України не поверталася.

04.01.2022 (вих.21/05/24/8-22) було повідомлено Тернопільський міськрайонний суд про неможливість виконання постанови від 15.09.2020 у справі №607/15389/20 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , якій призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 2 (дві ) доби, у зв`язку з виїздом за межі України.

Згідно рапорту ст.інспектора ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, ст. лейтенанта поліції, ОСОБА_5 12.05.2022, з метою виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020 у справі №607/15389/20 стосовно гр. ОСОБА_1 було здійснено повторне телефонування до вище вказаної, проте поспілкуватися з нею не представилося за можливе, оскільки абонент знаходиться поза межами досяжності.

При телефонуванні та спілкуванні з матір`ю гр. ОСОБА_3 , остання повідомила, що з моменту виїзду за кордон у червні 202Іроку, дочка гр. ОСОБА_1 , вперше вийшла на зв`язок у березні 2022 року після військової агресії російської федерації проти України, повідомила, що знаходиться в Республіці Польща та на Україну повертатися немає наміру, а також зазначила, що наразі вагітна.

18.05.2022 (вих.4001/05/24/8-22), 20.06.2022 (вих.5123/05/24/8-22) та 05.10.2022 (вих. 10195/05/24/8-22) було повідомлено Тернопільський міськрайонний суд про неможливість виконання постанови від 15.09.2020 у справі №607/15389/20 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , якій призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 2 (дві ) доби, у зв`язку з виїздом за межі України.

Згідно рапортів дільничного офіцера поліції СДОП ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, лейтенанта поліції, ОСОБА_8 , 28.10.2022 та 09.02.2023, з метою виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020 у справі №607/15389/20 стосовно гр. ОСОБА_1 було здійснено повторно вихід за місцем проживання останньої.

Було опитано сестру гр. ОСОБА_7 та сусідів, які проживають поруч, а саме гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку кв. АДРЕСА_3 .

Останні пояснили, що ОСОБА_1 тривалий період часу за вказаною адресою не проживає, оскільки перебуває за кордоном.

31.01.2023 (вих.164/01/24/8-23) було надіслано повторно запит на перетину кордону гр. ОСОБА_1 . Згідно отриманої відповіді від 06.02.2023 за №175/01/24/8-23 було встановлено, що 06.06.2021 гр. ОСОБА_4 перетнула польський кордон та на територію України не поверталася.

Просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2020.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби.

Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень детально регламентується розділом V (ст. 298-330) КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст. 298 цього Кодексу.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП), а згідно ч. 1-2 ст. 300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган НП забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. При цьому, навпаки, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги, а у разі відстрочки виконання відповідно до ст. 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303).

Провадження по виконанню постанови про застосування адміністративного арешту передбачене главою 32 розділу V КУпАП. Згідно ст. 305 цього Кодексу контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється суддею, який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. За наявності обставин, що ускладнюють виконання такої постанови або роблять її виконання неможливим, суддя може відстрочити її виконання на строк до одного місяця (ч. 1 ст. 301).

Звернувши своєчасно до виконання постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 (дві) доби, суд дотримався в цілому вказаних вимог закону та в подальшому здійснював контроль за правильним і своєчасним виконанням свого рішення, однак невстановлення органом виконання постанови місця перебування ОСОБА_1 призвело до її тривалого невиконання.

Законодавством не врегульовано питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді арешту.

Фактична "безстроковість" виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а "необмежений строк виконання" своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, зазначених у пункті 5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) статті 247 цього Кодексу, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (стаття 302).

Однак вказана норма має іншу правову природу і не кореспондується зі строками виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту, а тому у даному конкретному випадку застосована бути не може.

Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на законодавство України та правові позиції ЄСПЛ, які за певних умов поширюють стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (стаття 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту, для цілей статті 6 Конвенції, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії статті 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді даної заяви щодо визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КК, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції), та важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такою нормою у Кримінальному кодексі України є стаття 80, яка розташована у розділі ХІІ "Звільнення від покарання та його відбування" і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, згідно з пунктом 1 частини першою цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи наведене, давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є арешт згідно з пунктами 8 і 9 статей 51, 60 КК України; пунктом 7 частини першої статей 24, 32 КУпАП).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення 15 вересня 2020 року, і не перевищувати двох років, а тому строк виконання даної постанови закінчився.

Виходячи із викладеного та неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.303 КУпАП щодо ОСОБА_1 , слід припинити виконання вказаної постанови.

Керуючись ст.ст.23, 173-2, 298, 302-305, 326-327 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Осадця С.М., про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2020 року - задовольнити.

Припинити виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме у частині виконання накладеного адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту терміном 2 (дві) доби, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2020 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Дуда О.О.