Постанова

Іменем України

20 березня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/1577/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мироненко Катерини Борисівни

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Мироненко Катерини Борисівни

на постанову Голосіївського районного суду м. Києва

в складі судді Токман Ю. Ф.

від 19 січня 2023 року

у справі №752/13331/22 Голосіївського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

У С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року Т.в.о. взводу №2, роти №1, батальйону №3, полку №1 БПП з ОПБ УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Колесником Вадимом Олександровичем, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №374102 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 30.08.2022, о 17 год. 55 хв., на вул. Набережне шосе, в м. Києві керував транспортним засобом «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря нарколога.

В протоколі зазначено, що до протоколу додаються: відео з БК 474400; БК 473821, висновок - 004404.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Мироненко К. Б. подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків щодо обставин керування ОСОБА_1 автомобілем.

Вказувала, що суд не врахував, що ОСОБА_1 не керував автомобілем перед початком спілкування з поліцейськими, відтак вважала, що поліцейські порушили положення Інструкції щодо доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу протягом 2 годин після проходження тесту на драгер.

Зазначила, що суд не врахував, що поліцейський склав протокол до того як було отримання медичний висновок за результатами медичного огляду, що вважала є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП. Вважала, що дії поліцейських були б законними у випадку складання протоколу лише після отримання результатів огляду.

Додала, що суд не врахував відсутність належної відео фіксації проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та відсутності документів про повірку обладнання за допомогою якого проведено лабораторні тести.

Резюмувала, що суд не звернув уваги на її доводи щодо недійсності проведеного огляду та відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин просила скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2023.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилалася на те, що 26.01.2023 вона подала заяву про видачу копії постанови, яку отримала 31.01.2023. Також 31.01.2023 повний текст оскаржуваної постанови надісланий до ЄДРСР та оприлюднений 02.02.2023. За таких обставин, вважала, що у 10-денний строк неможливо було подати апеляційну скаргу, оскільки повний текст рішення з`явився 31.01.2023.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 19.01.2022 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - Мироненко К. Б. звернулася 07.02.2023, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку скаржник зазначила, що копію оскаржуваної постанови отримала 31.01.2023 і в цей же день повний текст було внесено до ЄДРСР, тому просила визнати причини пропуску строку поважними.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, постанову винесено 19.01.2023. Також матеріали справи не містять доказів направлення копії постанови на адресу ОСОБА_1 та його захисника. 26.01.2023 захисник ОСОБА_1 - Бєрьозка Ю. В. подав до суду заяву про видачу копії постанови. Копію постанови захисник ОСОБА_1 - Мироненко К. Б. отримала 31.01.2023, що підтверджується розпискою (а.с. 45).

Крім того, апеляційний суд перевірив обставини на які посилалася скаржник. Дійсно, текст постанови надіслано у ЄДРСР 31.01.2023 та оприлюднено 02.02.2023.

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення захиснику ОСОБА_1 - Мироненко К. Б. строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2023.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Мироненко К. Б. надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, захисник ОСОБА_1 - Мироненко К. Б. пояснила, що в рамках огляду проведено тестування двома способами, однак результати не було повідомлено ОСОБА_1 . Також пояснила, що матеріали справи не містить належної фіксації відібрання зразків та їх опломбування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мироненко К. Б., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 30.08.2022, о 17 год. 55 хв., на вул. Набережне шосе, в м. Києві керував транспортним засобом «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. а. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі КНП «КМНКЛ» Соціотерапія».

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №374102 від 30.08.2022; висновком №004404 КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.09.2022, за результатами якого встановлено перебування 30.08.2022 ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, у останнього виявлено стимулятори (амфетамін), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2022, копією результатів лабораторного дослідження №2945 від 05.09.2022.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що огляд проведений у лікаря нарколога містить процедурні порушення, які вказують на його недійсність і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3. Розділу 3 Інструкції).

Відповідно до п. 4 Розділу 3 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Отже, з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП та з аналізу вищенаведених положень Інструкції, у даній справі підлягає встановленню факт керування ОСОБА_1 автомобіля з виявленими або наявними речовинами, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12 Розділу 3 Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 Розділу 3 Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 20 Розділу 3 Інструкції).

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Отже, метою огляду є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, що підтверджується лабораторним дослідженням, біологічного середовища, зокрема сечі, оглянутої особи, внаслідок чого складається акт огляду, на підставі якого видається висновок.

З аналізу вищенаведених норм Інструкції вбачається, що висновок видається на підставі акта медичного огляду, тобто не може бути виданий пізніше, ніж буде складено та підписано акт огляду водія. Більше того, такий висновок складається безпосередньо після огляду особи, але не раніше акту огляду, та видається під підпис поліцейському та оглянутій особі. У випадку незгоди оглянутої особи з таким висновком, він може бути оскаржений у встановленому законом порядку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №374102 від 30.08.2022, громадянин ОСОБА_1 , 30.08.2022, о 17 год. 55 хв., на вул. Набережне шосе, в м. Києві керував транспортним засобом «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря нарколога (а. с. 1).

З висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.09.2022 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , вбачається, що на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи №904404, складеному 08.09.2022 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори-амфетамін) (а.с. 2).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дослідив відео файли, що містяться на СД-диску (а.с. 3), щодо яких суд зазначає наступне.

З відеозапису вбачається, що 30.08.2022 під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейського виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння через неприродну блідість обличчя. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, і старший лейтенант поліції Колесник В. О. доставив його для огляду до КМНКЛ «Соціотерапія». У медичному закладі лікар-нарколог ОСОБА_3 перевірила ознаки сп`яніння. Зокрема провела огляд клінічних ознак, та встановила, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, однак точний результат буде відомий після проведення лабораторного дослідження. Крім того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив, що він їхав по навігатору, який завів його на непроїзну частину дороги. Повідомив поліцейському, що їхав до своїх друзів, які мешкають неподалік. Пізніше, до місця події підійшло два чоловіки та ОСОБА_1 повідомив, що ось це його друзі до яких він їхав погостювати. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, а автомобіль стояв перед воротами на проїжджій частині.

Більше того, зазначений вище протокол, висновок та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

Апеляційний суд також дослідив лист КМНКЛ «Соціотерапія», копію акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння №904404, копію результатів лабораторного дослідження №2945.

З копії результату лабораторного дослідження ОСОБА_1 від 05.09.2022 вбачається, що метою дослідження є визначення наркотичного засобу або лікарської речовини, а видом зразку біологічного середовища є сеча. Також вбачається, що є позитивний результат на виявлену речовину «амфетамін (фенілалкіламіни)» (а.с. 30).

Згідно копії акту огляду №904401 вбачається, що на огляд ОСОБА_1 доставив інспектор Колесник В. О. Огляд проводився лікарем ОСОБА_3 30.08.2022 о 18 год. 55 хв. У графі поведінка обстежуваної особи вказано «напружена, агресивна; настрій нестійкий, млявий, скарг на свій стан немає». У графі «мовна здатність» зазначено: «мова змазана, сухість у роті». У графі «відомості про останнє вживання» зазначено, що «зі слів вживав марихуану приблизно два тижні тому». Заключний діагноз за результатами огляду «стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів (амфетамін)». Акт підписано лікарем ОСОБА_3 08.09.2022.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а ПДР України випливає із сукупності наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №374102 від 30.08.2022; висновку №004404 КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.09.2022, за результатами якого встановлено перебування 30.08.2022 ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, у останнього виявлено стимулятори (амфетамін); відеозапису з нагрудної камери поліцейського, копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2022; копії результатів лабораторного дослідження №2945 від 05.09.2022.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що в діях працівників поліції та лікаря-нарколога, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відсутні порушення Інструкції, а відтак немає підстав для визнання огляду недійсним та скасування постанови суду першої інстанції.

Скаржник також помилково вважає, що суд першої інстанції не встановив факту керування транспортним засобом, оскільки такий факт зафіксовано в Протоколі, який є належним та допустимим доказом у справі відповідно до ст. 251 КУпАП і судом першої інстанції враховано даний доказ. Більше того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом, пояснивши, що їхав до друзів погостювати.

Таким чином, у даній справі всі докази у сукупності доводить факти, які підлягають встановленню, а саме факт керування ОСОБА_1 автомобіля з виявленими або наявними речовинами, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Як вже зазначалось вище, факт керування встановлено, оскільки факт визнання ОСОБА_1 зафіксовано відеозаписом, а висновком «КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.09.2022 встановлено факт перебування 30.08.2022 ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, виявлено стимулятори (амфетамін).

Доводи скаржника щодо порушення двогодинного строку для доставки ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу після тесту на Драгер є безпідставними, з огляду на те, що протокол складено у зв`язку із виявленими ознаками не алкогольного, а наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не може бути доказами з огляду на порушення положень Інструкції №1026 від 18.12.2018, оскільки вказані відеозапис у сукупності з іншими доказами, відображає фактичні обставини справи. Крім того, весь процес огляду безперервно знятий на камеру.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що пропозиція плюнути на землю, не є передбаченою Інструкцією для виявлення ознак наркотичного сп`яніння, однак такі доводи не спростовують висновок суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду.

Доводи скаржника щодо відсутності документів про повірку обладнання спростовуються наявними в матеріалах справи доказами щодо сертифікації та перевірки обладнання на якому проводилися лабораторні дослідження. Більше того, під час огляду ОСОБА_1 не просив надати докази повірки технічних засобів.

Доводи скаржника, щодо відсутності результатів тестування з використанням швидких тестів «Boson Biotech» апеляційний суд не приймає з огляду на те, що положеннями інструкції не передбачено обов`язкове долучення результатів таких тестів та як встановлено судом порушення Інструкції відсутні, а висновок лікаря-нарколога у встановленому законом порядку не оскаржувався. Відтак суд апеляційної інстанції не може встановити порушення використання засобів передбачених відмінними від Інструкції актами, оскільки не є фахівцем у даній галузі.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з дотриманням вимог Інструкції, відтак відсутні підстави для визнання його недійсним.

З урахуванням того, що протокол, висновок, відеозапис, копія акта огляду та копія результату дослідження є належними доказами у справі, висновок лікаря відносно ОСОБА_1 не оскаржувався в установленому законом порядку, суд вважає доведеним факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9 а ПДР України.

В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого захисником ОСОБА_1 - Бєрьозкою Ю. В. до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Мироненко Катерини Борисівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Мироненко Катерині Борисівні строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Мироненко Катерини Борисівни - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик