Справа №750/1167/23
Провадження №3/750/668/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого - судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Пирог Л.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 23.01.2023 року о 11:09 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Соснова, 98, керував транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, пояснивши, що від проходження огляду він не відмовлявся. До цього його вже зупиняли декілька разів, їздив до лікаря, висновок - тверезий, отже вважає, що працівники поліції його переслідують. Зупинили безпідставно, казали не пристебнутий, але вони не могли цього бачити, бо в автомобілі тоновані вікна. Підстав для проходження огляду не було і він не відмовлявся, лише просив дозволити викликати адвоката, але його прохання було проігноровано взагалі. Працівники поліції забрали документи і поїхали, від отримання протоколу він не відмовлявся, йому навіть не пропонували отримати. Він одразу після цього подзвонив знайомому, який відвіз його до лікарні на огляд, де він самостійно здав аналіз, за свої кошти, потім поїхав в поліцію надати виписку, але протоколу ще не було. Він вклався в 2 години після зупинки, оскільки він звернувся до лікарні, там йому спершу сказали оплатити аналіз, поки він сходив, сплатив, лише після цього його прийняли. Відмови в присутності свідків не було, він не відмовлявся від огляду, лише зазначав, що такий пройде в присутності свого адвоката і поїде туди в присутності адвоката.

Судом викликались для допиту свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та інспектор УПП, який склав протокол, однак останні, отримавши виклик, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Захисник в судовому засідання просила закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, оскільки у останнього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, і лікар в подальшому це підтвердив. ОСОБА_1 не дозволили здійснити дзвінок адвокату. Відмови від проходження огляду з його боку не було, об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 також не було, вказані дії поліцейських розцінює як переслідування, оскільки зупинка була безпідставною, а її підзахисного змушують пройти огляд.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №247971 від 23.01.2023, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2023, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.01.2023, рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого сержанта поліції Олександра Криволапа від 23.01.2023, відеозапис до протоколу серії ААД №247971 від 23.01.2023, переглянутий в судовому засіданні, а також долучені захисником документи, зокрема виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №173 від 23.01.2023 (складену о 15:30 год.), копію квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 23.01.2023, копії висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2023, 22.01.2023, 14.02.2023, 23.02.2023, суд приходить до наступного.

Відповідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція).

За правилами п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівником поліції було вказано причину такої зупинки як «не пристебнутий паском безпеки чи ви вже відстебнулись?». ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що така підстава зупинки була надумана, оскільки побачити це працівники поліції не могли через тоновані вікна автомобіля, при цьому поки поліцейський до нього підійшов, він вже відстебнувся. Більш того, з долученого до матеріалів протоколу рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого сержанта поліції Олександра Криволапа від 23.01.2023 слідує, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, однак не зазначено за які саме, як і не вказано чи було складено за відповідне порушення ПДР на ОСОБА_1 постанови, і копія відповідної постанови до матеріалів справи долучена не була. Отже, суд погоджується з тим, що причина зупинки водія була безпідставною.

Також, в порушення вимог Інструкції, до протоколу не долучено акту огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, з зазначенням виявлених у того ознак наркотичного сп`яніння.

Більш того, описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як в даному випадку.

Так, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 веде себе адекватно, пояснює, що тільки недавно прокинувся, не встиг навіть вмитись та випити кави, відвіз дитину і повертається додому. На прохання працівників поліції надає документи, відповідає на питання. Такої ознаки як «неприродна блідість» з відеозапису не вбачається, як і відсутнє «виражене тремтіння пальців рук», оскільки такого на відеозаписі суд не побачив. Така ознака сп`яніння, як «поведінка, що не відповідає обстановці» також спростовується переглянутим відеозаписом до протоколу, оскільки спершу ОСОБА_1 поводить себе спокійно, і лише після «надуманої» необхідності пройти огляд у лікаря починає вести себе дещо активно, вказуючи при цьому, що його вже двічі возили на огляд, висновки лікаря вказують, що він тверезий, останній раз возили на освідування вчора, і тому йому незрозуміло, скільки це ще триватиме, скільки ще він має раз здавати біоматеріал, а тому така його поведінка не може бути розцінена як така, що не відповідає обстановці, враховуючи кількість пройдених ним оглядів.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 надав суду оригінал виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №173 від 23.01.2023, з якої вбачається, що 23.01.2023 о 15:30 год. він був оглянутий лікарем наркологом і медичний огляд зовнішніх ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявив. Результати токсикологічного дослідження №271 - в сечі наркотичних речовин не виявлено, результати токсикологічного дослідження №62 - в сечі етанол не виявлено, сеча - 0,00‰ . Суд зазначає, що хоча у виписці зазначено час 15:30 год. 23.01.2023, що виходить за межі 2 годин після складання протоколу відносно ОСОБА_1 , однак враховуючи пояснення того та копію квитанції про сплату медичних платних послуг, вважає, що останній звернувся до лікаря в межах 2 годинного строку, а пройшов огляд пізніше по причинам, що не залежали від його волі, а відповідали вимогам лікарів про початкову оплату таких послуг.

Аналізуючи правові норми, суд звертається до ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, до яких відноситься і поліція, зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ст. 130 КУпАП в поєднанні з п. 2.5 Правил дорожнього руху, суд розуміє в такому контексті, що поліцейський вправі висунути вимогу про проходження медичного огляду не будь-якому водієві, а лише тому, у кого дійсно об`єктивно присутні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, у посадових осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не було правових підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо проведення такого огляду вимагало працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

До того ж, в даному випадку, зважаючи на пояснення ОСОБА_1 щодо фактичного заперечення ним факту його відмови від проходження огляду, що також підтверджено відеозаписом, долученим до протоколу, який засвідчує, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише просив проїхати на такий та пройти в присутності свого захисника, при цьому йому було фактично відмовлено працівниками поліції та вказано, що присутність адвоката не передбачена процедурою освідування, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відтак протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №247971 від 23.01.2023, не відповідає вимозі його достатності і визнається судом неналежним та недопустимим доказом.

За таких обставин, у працівників поліції не було достатніх правових підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності підстав для проходження освідування не спростовані належними, допустимими і достовірними доказами, а тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь