Справа № 303/5763/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю.,за участі захисника- Біловара Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Біловара Богдана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Біловар Б.Ю. про розстрочення суми сплати штрафу задоволено.

Розстрочено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату суми штрафу у розмірі 17000,00 гривень, строком на 10 (десять) місяців з сплатою штрафу щомісячно, протягом десяти місяців рівними частинами по 1700,00 (тисяча сімсот) гривень, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинено до закінчення строку відстрочки.

Постанова в частині розстрочення суми штрафу оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір- 496,20 грн.

Відповідно до постанови, - водій ОСОБА_1 14.08.2022 року о 20.35 год. в м. Мукачево по вул. Руська, 56, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», д/н знак НОМЕР_1 , з явними знаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, факт відмови зафіксовано на бодікамеру №471615, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП».

Не погоджуючись з даною постановою, Біловар Б.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 517087 від 14.08.2022, - ОСОБА_1 14.08.2022 року о 20.35 год. в м. Мукачево по вул. Руська, 56, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», д/н знак НОМЕР_1 , з явними знаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, факт відмови зафіксовано на бодікамеру № 471615, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №517087 від 14.08.2022 року, копією рапорту поліцейського Гвоздак В. від 14.08.2022 року, копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №018805 від 14.08.2022 року за ч.1 ст.126 КУпАП, компакт-диском відео фіксації правопорушення від 14.08.2022 р.

Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що 14.08.2022 року, з дотриманням вимог ч.2 ст.266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, слідує, що 14.08.2022 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки «ВАЗ 2115», д/н знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням до них повідомлення про порушення правил дорожнього руху України транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», д/н знак НОМЕР_1 , водій якого ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції при спілкуванні з водієм гр. ОСОБА_1 було виявлено у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено водію, працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, де водій відмовився.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Біловара Богдана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага