Провадження № 33/801/553/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Плотиці Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з безоплатним вилученням транспортного засобу. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , через свого адвоката Плотицю В.В., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 взагалі не керував транспортним засобом у час, вказаний в протоколі, а тим більше перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні докази зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням.

Стверджує, що матеріалами справи також не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на наявність стану алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що на відеозаписі прослідковується як поліцейський звертається до особи на ім`я « ОСОБА_4 », а сам відеозапис містить відомості про засіб 0161317 ОСОБА_5 , хоча такого учасника події немає. Взагалі із відеозапису не вбачається чіткої висловленої пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а потім у закладі охорони здоров`я.

Зазначає про відсутність свідків, які б могли підтвердити наявність ознак сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки відеозапис не може передати запах алкоголю з ротової порожнини, чи почервоніння обличчя, яке у останнього може бути пов`язане з роботою зварювальника.

В судовому засіданні захисник-адвокат Плотиця В.В. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117135 від 14.04.2023 водій ОСОБА_1 того ж дня - 14.04.2023 о 18 год 00 хв в м. Вінниця, по вул. Батозькій, 2 керував транспортним засобом Peugeot 406, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 2 статті 130 КпАП України, оскільки протягом року він притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідки Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Отже, нормами законодавства передбачено, що у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, (у даному випадку) запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і , при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений та підписаний уповноваженою на те особою - поліцейським взводу № 2 роти №4 БУПП у Вінницькій області Гнідунець Д.

Зміст протоколу свідчить, що від підпису у ньому ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено запис в графі протоколу «пояснення особи», при цьому відповідної заяви щодо незгоди із його змістом, у тому числі з тим, що не він керував транспортним засобом ним зроблено не було.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, апелянтом не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів - записів з нагрудних камер патрульних поліцейських, доданих до матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння із вказівкою на чіткі підстави для такого огляду, проте останній проігнорував таку пропозицію, намагаючись комусь телефонувати, ігноруючи неодноразові запрошення працівників поліції пройти до патрульного автомобіля для проходження огляду.

Крім того, на вказаних відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував поряд із автомобілем, крім нього іншої особи (осіб) не було. Крім того, в момент розмови з працівниками поліції він тримав у руках, а під час ходьби використовував милицю.

При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а поведінка ОСОБА_1 була такою, що не ставила під сумнів факт відмови. Водночас останній не повідомив працівників поліції про те, що він не перебував за кермом автомобіля, так само не вказав на особу, яка керувала транспортним засобом Peugeot 406, д.н.з. НОМЕР_1 .

Досліджені судом відеозаписи, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Отже факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується як відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, так і іншими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та рапортом за змістом яких у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляд на стан сп`яніння останній відмовився.

Будь-яких підстав недовіряти вищенаведеними доказами, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУПАП.

Як зазначалось вище диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

А тому доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу та доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння суд визнає безпідставними.

Щодо тверджень апелянта про незалучення (відсутність) свідків, які б могли підтвердити ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже приписи вказаної норми закону спростовують твердження захисника про необхідність залучення поліцейськими свідків для підтвердження ознак алкогольного сп`яніння, що були виявлені у водія.

Таким чином, необхідність проведення огляду на стан сп`яніння визначається поліцейським, що здійснює свої повноваження, та не залежить від суб`єктивного сприйняття особи, якій висловлена вимога пройти такий огляд.

Більше того висновок про наявність чи відсутність ознак сп`яніння (перебування у стані сп`яніння) визначається не поясненнями свідків, а саме результатом, що зафіксований приладом Драгер , або висновком лікаря.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , мають формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому вони не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Плотиці Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник