Номер провадження: 33/813/1023/23
Номер справи місцевого суду: 521/2200/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

13.06.2023 року Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Толпиго Дениса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №331158 від 10.12.2022 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки FORD номерний знак НОМЕР_1 по вул.Перекопській, 13 в м.Херсоні в комендантську годину, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовилась. Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Мотивуючи таку постанову суд першої інстанції виходив з того, що спочатку, усно погодившись пройти огляд за допомогою спеціального засобу DRAGER, ОСОБА_1 своїми діями фактично ухилилась від такого дослідження. В подальшому водій остаточно відмовилась від жодного з видів дослідження на стан її алкогольного сп`яніння. Об`єктивні обставини, які перешкодили б проходженню огляду з поважної причини, зокрема, посилання правопорушника на обстріл міста Херсона спростовуються наданим працівниками поліції відеозаписом порушення. Так, оформлення адміністративних матеріалів за часом було тривалим, на момент відмови водія пройти в установленому порядку медичний огляд жодні об`єктивні перешкоди - відсутні. Війна в державі, волонтерська діяльність водія не є підставою порушення встановлених в державі норм, правил, вимог закону.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою представник Толпиго Д.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення не доведено, а у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відповідні докази. В свою чергу, у матеріалах справи відсутні докази вчинення дій, що становили б склад адміністративного правопорушення, у тому числі результатів фото або кінозйомки, відеозапису тощо. Щодо обставин події: Як пояснила ОСОБА_1 під час судового розгляду справи, що 10.12.2022 у вечірній час, під час дії комендантської години, підзахисна ОСОБА_1 дійсно здійснювала рух на автомобілі «FORD MONDEO» н.з. НОМЕР_2 вулицею Перекопською в місті Херсоні. Разом з нею в автомобілі перебував її чоловік. Підзахисна здійснювала рух з місця дислокації Сил оборони, яким допомагає як волонтер з часу деокупації міста Херсону у супроводі військових, які їхали в іншому автомобілі. На вимогу поліцейських підзахисна ОСОБА_1 зупинилась та пред?явила посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В стані будь-якого сп?яніння підзахисна ОСОБА_1 не перебувала, оскільки алкогольні напої не вживає взагалі. Спочатку працівники поліції не мали жодних сумнівів щодо тверезого стану підзахисної ОСОБА_1 , однак, оскільки її чоловік дійсно перебував на підпитку, можливо, він образив поліцейських та вони вирішили помститись йому, склавши на неї протокол про адміністративне правопорушення. Після фактичного перебування в окупації, і чоловік, як ветеран АТО та такий, що має контузію. неодноразово піддавався катуванню зі сторони окупантів, через, що дійсно не завжди контролює свої вислови напідпитку. Крім того, 10.12.2022 о 21:54:50 на питання поліцейського про проходження освідування на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 надала стверджувану позитивну відповідь, оскільки була тверезою. Оскільки підзахисну ОСОБА_1 зупинили працівники поліції на відстані приблизно 800 метрів від позицій окупантів, це було небезпечне для життя та здоров?я місце. Під час цих подій, відповідно до відео о 22:35:15, починається черговий обстріл та з метою збереження життів чоловік підзахисної попросив сховатись до укриття, однак поліцейські відмовили в цьому проханні. Будь-яких направлень на освідування підзахисній ОСОБА_1 поліцейські не надавали та при ній не виписували, лише пропонували поїхати до «Семенівки», тобто фактично на місце бойового зіткнення на безпосередню межу бойових дій. Крім того, з жовтня 2022 року медичний заклад у с. Семенівка не працює, оскільки суттєво постраждав під час бойових дій. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №331158 від 10 грудня 2022 року не відповідає вимогам закону. Згідно із частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за лане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 6331158 від 10 грудня 2022 року в якості посади посадової особи, що склала протокол зазначено «поліцейський взводу № l роти №3 БУПП в Херсонській області ДПП сержант поліції Добрянською Г.М.». Тобто, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331158 від 10 грудня 2022року в графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол» допущено скорочення в назві посади посадової особи, яка склала протокол. Чинним законодавством України передбачено, що у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім?я, по батькові особи, яка склала протокол» зазначається саме посада, і не передбачено, що замість назви посади може використовуватись скорочення. Також прошу врахувати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331158 віл 10 грудня 2022 року, не відповідає дійсності, оскільки в ньому зазначено, що нібито 10.12.2022 о 21:55 підзахисна ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, хоча відповідно до відеозапису з бодікамер поліцейських автомобіль під її керуванням було зупинено 10.12.2022 о 21:53:38. Відповідно до наданого поліцейськими відео, 10.12.2022 о 21:53:47 підзахисна ОСОБА_1 вже вийшла з автомобілю, а отже станом на 10.12.2022 о 21:55 будь-яким транспортним засобом підзахисна ОСОБА_1 не керувала. В протокол про адміністративне правопорушения ААБ № 331158 від 10 грудня 2022 року працівниками патрульної поліції внесено недостовірні дані, що нібито в підзахисної ОСОБА_1 був якийсь запах алкоголю з порожнини рота, в неї була порушена мова та порушена координація рухів. Також в протоколі зазначено про керування підзахисною ОСОБА_1 «т.з.», без зазначення марки, моделі, номерного знаку. Отже, в цій частині протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331158 від 10 грудня 2022 року не відповідає вимогам частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2.5 «а» ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Працівниками поліції не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та відмовилась від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку.

Явка в судове засідання

Сторони повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання зявились та надали суду пояснення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №331158 від 10.12.2022 року, про те, що 10.12.2022 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки FORD номерний знак НОМЕР_1 по вул.Перекопській, 13 в м.Херсоні в комендантську годину, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до наданих суду першої інстанції заперечень представника , судом першоі інстанції дана належна та аргументована оцінка, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції вірно враховано, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду - огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всі вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, а зміст постанови відповідає ст. 283, 284 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та відмовилась від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку не є слушними та спростовуються наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331158

- відеофіксацією порушення на 1- му диску

- письмовим направленням водія на огляд до медичного закладу охорони здоров`я від 10.12.2022 року.

При цьому, оформлення протоколу, зібрання доказів та безпосереднє спілкування із особою, тривало досить довгий період часу, у зв`язку із обставинами, які були предметом дослідження у межах кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції перевіривши мотиви з яких виходив суд першої інстанції, вважає їх належними, достатніми та доведеними допустимими доказами, в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки вона від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася.

При цьому судом також враховується, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суд оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного відносно неї адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як її покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують вину ОСОБА_1 .. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Суд дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд розцінює доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ним транспортним засобом як такі, що направлені на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності.

Суд зазначає, що формальний підхід до розгляду справи, із урахуванням категорії справи, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

До доводів апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд також ставиться критично, оскільки виявлені ознаки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації руху. У той же час, саме до компетенції органів поліції відноситься оцінка таких ознак, згідно п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв.Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.).

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, чи вчиняли дії які загрожували життю особи яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ОСОБА_2 суду не надано.

Доводи апеляційних скарг щодо не пояснення всіх прав та обов`язків працівниками поліції ОСОБА_1 спростовуються також матеріалами справи, як відеозаписами, так і протоколом про адміністративне правопорушення, який містить підпис ОСОБА_1 в графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП".

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Суд наголошує, що для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо. Вказане кореспондується із визначеним п. 2.5. Правил дорожнього руху обов`язком такої особи на вимогу поліцейського пройти вказаний огляд безумовно, і жодним чином не пов`язане із наявністю або відсутністю будь-яких зовнішніх ознак у водія.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови. Доводи апеляційної скарги є транскриптом письмових пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції (а.с.12-20) яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку. Суд погоджується з висновком про те, що волонтерська діяльність не є підставою порушення встановлених в державі правил Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Толпиго Дениса Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 16 червня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький