Справа № 450/1434/23 Провадження № 3/450/1008/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 474088 від 19.03.2023 року, 18.03.2023 року о 22 год. 10 хв. в м. Пустомити, вул. Паркова, 4, водій ОСОБА_1 керував ТЗ марки FORD FUSION д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди. В провину ОСОБА_1 ставить порушення вимог п. 2.10а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення ,передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому вину у вчиненому заперечив, зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Пояснив, що діях в межах крайньої необхідності, оскільки потрібно було зупинити автомобіль під керуванням водія, що перебував у нетверезому стані, щоб відвернути небезпеку на дорозі. Зазначив, що в подальшому водій був затриманий та переданий працівникам поліції для оформлення матеріалів справи про притягнення такого до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку :

відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Встановлено, що ОСОБА_1 здійснював дії щодо зупинки водія, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння для відвернення небезпеки на дорозі для усіх учасників дорожнього руху до прибуття працівників поліції, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, складеними на водія ОСОБА_2 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виходячи з фактичних обставини справи, встановлено, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, щоб не допустити негативних наслідків для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

Отже, після проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 п. 2.10а Правил дорожнього руху України вчинено ним в стані крайньої необхідності, оскільки останній діяв в інтересах безпеки учасників дорожнього руху для відвернення негативних наслідків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за вчинення дії особою у стані крайньої необхідності.

На підставі вищевикладеного, суддя, приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, оскільки намагався усунути небезпеку, яка загрожувала учасникам дорожнього руху, а саме зупинки водія, що здійснював керування автомобілем у нетверезому стані, що є обставиною, яка виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження відносно нього слід закрити у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 122-4, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош