ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1915/23 Справа № 932/3762/23 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Приставки В.В., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що 10.04.2023 року о 10-25 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. М. Грушевського, буд. 4Б у м. Дніпро, керував автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на боді-камеру DM 471038, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду незаконне, оскільки працівники поліції не представилися після зупинки, не назвали її причини. При цьому, працівники поліції не встановлювали ознаки сп`яніння, а ОСОБА_1 двічі погоджувався пройти медичний огляд, але працівники відмовили в цьому.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Перевіряючи матеріали справи стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає висновки суду І інстанції про винуватість останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП, помилковими.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, однією із ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести даний факт.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зафіксовано, що 10 квітня 2023 року о 10-25 год. водій ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. М. Грушевського, буд. 4Б у м. Дніпро, керував автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на боді-камеру DM 471038, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1)

Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного чи іншого сп`яніння при зазначених обставинах.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стансп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно наявного в матеріалах справи відеозапису працівники поліції після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 почали встановлювати ознаки сп`яніння, однак ознак виявлено не було, оскільки працівник поліції про них не зазначив водієві. При цьому в протоколі зазначено, що в ОСОБА_1 звужені зіниці очей, які не реагують на світло, але така ознака не встановлювалася. Після чого, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився та виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Під час руху, в заклад охорони здоров`я працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що результат в останнього буде позитивний та запропонував останньому не проходити огляд. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 запитував у працівника поліції наслідки відмови від проходження огляду, на що поліцейський зазначив, що не буде нічного говорити. Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що матеріалами справи не підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення, та направлення не можуть бути доказом, оскільки викладені в них відомості не підтверджуються відеозаписом, а також протокол сам по собі за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол, за відсутності інших об`єктивних доказів підтвердження наявності правопорушення, не може бути визнаний достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 по суті погодився пройти огляд, однак матеріали склали за відмову від проходження огляду, яка була викликана діями працівників поліції, що підтверджується відеозаписом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, ухвалених у справах «Тейшеро де Кастро» проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» зазначено про те, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання зі сторони поліцейських, буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, а саме за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Приставки В.В. задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький