Справа 682/1273/23
Провадження № 3/682/592/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у Департаменті високовольтних електромереж АТ «Хмельницькобленерго», одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

В судовому засіданні під час розгляду даної справи судом встановлено, що 05.05.2023 року о 21 год. 28 хв. в с.Понора Шепетівського району Хмельницької області гр. ОСОБА_1 керував т/з марки «SHANDONG DW244В», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810, результат 0,82 % проміле. Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а.) ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Повідомив суду, що маючи 30-річний досвід керування автомобілем до адміністративної відповідальності ніколи не притягувався та алкогольних напоїв, перебуваючи за кермом, не вживав. Того дня він в спеку працював на полі, тому випив одну пляшку пива. У вчиненому ОСОБА_1 щиро розкаюється. Просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки для нього, як для особи з інвалідністю другої групи та онкохворого та дружини, яка є особою з інвалідністю третьої групи, автомобіль є необхідним, оскільки вони потребують постійного лікування в різних медичних закладах. Крім того, він працює у Департаменті високовольтних електромереж АТ «Хмельницькобленерго» має позитивну характеристику, за фахом роботи потребує посвідчення водія. Його заробітна плата за місцем роботи це єдиний заробіток для його родини.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_1 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

даними протоколу серії ААД № 302651 від 05.05.2023, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

-результатами алкотесту Drager 6810 №4508 від 05.05.2023, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,82% проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , результат проходження огляду 0,82%;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2023;

Враховуючи усі досліджені судом докази вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини справи, вважаю за необхідне на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу.

Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає також покарання у вигляді позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є особою із інвалідністю ІІ групи, має онкологічне захворювання, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, про що ОСОБА_1 до матеріалів справи додано відповідні медичні довідки та висновки. У зв`язку із станом здоров`я ОСОБА_1 та його дружина потребують можливості користуватися автомобілем, оскільки для них необхідним є постійне лікування поза межами населеного пункту, де вони проживають. Окрім того, судом береться до уваги, що ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується виключно з позитивної сторони. Його заробітна плата є єдиним засобом для існування його родини.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом враховується, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнає та щиро розкаюється у скоєному, а також те, що на даний час ОСОБА_1 в силу сімейних обставин потребує права керуванням транспортними засобами, у зв`язку із чим суд вважає за можливе не застосовувати покарання у вигляді позбавлення права керуванням транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом із тим, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, в тому числі, особи з інвалідністю I та II груп.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає за необхідне звільнити його від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 40-1, 130, 268, 285, 289 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративнеправопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Мотонок Т. Я.