Провадження № 3/761/2918/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду місті Києва Міхєєва І. М. за участю секретаря судового засідання Татар О.М.,

особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Чернявського О.М., прокурора Сироватка В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - ДВБ) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресом: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу №1/2023 складеного 28 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ,перебуваючи на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області та будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону займався іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1724 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 при наступних обставинах.

26.09.2022 о 23.40 год., працівниками Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - КМУ ДВБ НПУ), під час перевірки, за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 2, зупинено автомобіль марки «FORD FUSION», державні номерні знаки НОМЕР_1 , під керуванням на той час поліцейського взводу № 2 роти № 1 ППОП ГУНП в Київській області, на теперішній час поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби ГУНП в Київській області сержанта поліції Семененка В.В., який перебуваючи поза службою, під час дії комендантської години, без відповідного дозволу (перепустки), на особистому автотранспорті надавав платні послуги водія таксі.

На момент перевірки в салоні вище вказаного транспортного засобу перебувала громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що замовила послуги таксі через мобільний додаток однієї зі служб таксі, а саме «Uklon», для здійснення поїздки з вул. Антоновича, 130, у м. Києві до її місця проживання по АДРЕСА_2 . На виконання даного замовлення прибув автомобіль «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням на той час поліцейського роти № 1 ППОП ГУНП в Київській області, на теперішній час поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби ГУНП в Київській області сержанта поліції Семененка В.В.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою провину у вчинені адміністративного правопорушення заперечував. Пояснив, що станом на 26.09.2022 перебував на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області, користувався автомобілем марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його матері. 26.09.2022 приблизно о 13-00 годин він передав зазначений автомобіль, товаришу ОСОБА_3 для надання волонтерської допомоги. Йому було відомо, що ОСОБА_3 також підробляв підвезенням попутників.

26.09.2022 приблизно о 23 голині він зустрівся з ОСОБА_3 на перехресті вулиць Короленківської та Малевича для того щоб забрати свій автомобіль. Останній повідомив, що по вул. Антовича підібрав попутницю і поросив його підвезти її додому на вул. Берковецьку. В цей же день приблизно о 23-30 год, рухаючись разом з попутницею, на перехресті площі Перемоги та вул. Дмитрівської його зупинив поліцейський автомобіль, оскільки була комендантська година. До автомобіля підійшли працівники поліції у форменому одязі та дві особи в цивільному, які представилися працівниками ДВБ. Після перевірки документів запропонували написати пояснення про те, що він начебто займається перевезенням пасажирів. Проте він наполягав, що підвозив на автомобілі «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 . свою знайому ОСОБА_2 додому на вул. Берковецька, 42. Про цей випадок він повідомив керівництво. В подальшому йому стало відомо, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-4 КУпАП. Не заперечував, що номер 063-108-17- 35 це номер його мобільного телефону.

Захисник Чернявський О.М. стверджував, що докази долучені до матеріалів справи та дослідженні в судовому засіданні є такими, що не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Так, з відповіді ТОВ «Uklon» наданої на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Уклон України», оскільки вказана служба не є службою таксі та не надає послуги щодо перевезення пасажирів. Тому відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, під час дії комендантської години, без відповідного дозволу (перепустки), на особистому автотранспорті надавав платні послуги водія таксі є лише припущенням. Пояснення ОСОБА_1 про те, що він лише підвозив жінку, а не здійснював послуги з перевезення пасажирів підтвердив допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому корупційного правопорушення, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази його винуватості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є працівником управління патрульної поліції в м. Києві. Влітку минулого року він зі своїм колегою ОСОБА_6 був залучений на відпрацювання по місту Києву разом з працівниками ДВБ. Приблизно о 24 годин, біля цирку на площі Перемоги, було зупинено автомобіль марки «FORD FUSION» темного кольору, в якому був водій та пасажир жінка на передньому пасажирському сидінні. Після перевірки документів було з`ясовано, що водієм є працівником поліції - ОСОБА_1 . Останній пояснив, що підвозить знайому дівчину додому. Але коли працівники ДВБ запитали у нього особисті данні про знайому, він став плутатися. Жінка пасажир пояснила, що замовила таксі для поїздки з клубу додому і на телефоні в додатку Уклон показала вказане замовлення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав суду аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з ОСОБА_1 перебуває в дружніх стосунках. У вересні минулого року він взяв у ОСОБА_1 автомобіль «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 для роботи в таксі. Але в цей же день ОСОБА_1 попросив повернути йому автомобіль. Приблизно о 23 годині він передав автомобіль ОСОБА_1 , але на цей час він вже взяв через додаток «Uklon» замовлення від дівчини, яку потрібно було відвезти на вул. Берковецьку, на що ОСОБА_1 погодився. Таким чином ОСОБА_1 , повіз жінку, виконуючі замовлення таксі, а він вийшов з автомобіля і вирушив додому. Чи розраховувалася з ним жінка за поїздку він не пам`ятає.

Заслухавши пояснення особи, котра притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, виступ прокурора, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1, 3 ст.7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основ і суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст.19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип визначає основні засади діяльності органів державної влади, в тому числі і суду, та встановлює необхідність суворого дотримання закону і забороняє довільне, необґрунтоване чи свавільне тлумачення та застосування закону.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Київській області від 07.10.2022№ 160 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби ГУНП в Київській області.

Наказом начальника ГУНП в Київській області від 31.10.2019 № 589 о/с капралові поліції ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «сержант поліції».

Згідно з підпунктом пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в тому числі обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, встановлені п.1 ч.1 ст.25 цього Закону, які полягають у забороні займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» визначено обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності для осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Цим особам заборонено займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики зі спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України (п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону).

Обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності не поширюються на: депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі); присяжних; помічників-консультантів народних депутатів України; працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, Першого заступника Голови Верховної Ради України та заступника Голови Верховної Ради України; працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України; працівників патронатних служб у державних органах.

У Методичних рекомендаціях Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 № 13, щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів визначено, що іншою оплачуваною діяльністю є будь-яка діяльність, що не містить ознак підприємницької та полягає у виконанні робіт та/або наданні послуг, які оплачуються або можуть бути оплачені у майбутньому.

Визначене п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону обмеження сфокусовано не на винагороді за результатами здійснення нею іншої, ніж виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діяльності, а саме на зайнятті такою діяльністю, яка оплачується чи може бути оплачена.

Отже, власне факт зайняття особою іншою оплачуваною діяльністю (умови щодо здійснення певної діяльності на платній чи безоплатній основі можуть визначатися, у тому числі, законодавством, трудовим чи іншим договором, статутом та іншими документами юридичної особи), незалежно від фінансових результатів такої діяльності, свідчитиме про порушення зазначених вимог Закону.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 65-1 Закону визначено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності) визначено, що порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом.

Відповідно до примітки. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних, помічників-консультантів народних депутатів України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, Першого заступника Голови Верховної Ради України та заступника Голови Верховної Ради України, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 розділу ІІ Типового положення про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 27.05.2021 № 277/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2021 за № 914/36536 основними завданнями уповноваженого підрозділу (уповноваженої особи) є інформування керівника відповідного органу, Національного агентства або інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у випадках, передбачених законодавством, про факти порушення законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Пунктом 13 частини 1 статті 1 Закону визначено, що спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Так, відповідно до частини 2 розділу ІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765) основним завданням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції є - запобігання, виявлення, попередження і припинення кримінальних, корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, що готуються або вчинені поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками поліції.

За таких обставин, працівники Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України є уповноваженими на складання протоколів вказаної категорії.

На підтвердження винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КупАП, окрім протоколу, долучено письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме: висновки та матеріали службового розслідування ГУНП в Київській області від 30.11.2022, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , скріншот з мобільного телефону гр. ОСОБА_2 .

За письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , остання, 26.09.2022 приблизно о 23:10, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 130, викликала таксі через мобільний додаток «Uklon»Приблизно о 23:13 поступив дзвінок із номеру телефону НОМЕР_2 , від чоловіка, який представився водієм таксі на ім`я ОСОБА_1 . Вийшовши на вулицю вона побачила автомобіль Форд фожен чорного кольору, на номерні знаки уваги не звернула. Коли вона сіла в салон вказаного автомобіля на переднє пасажирське сидіння, водій, який представився ОСОБА_1 , попросив її щоб, у разі зупинки, вона представилась його знайомою і не повідомляла що він є водієм таксі.

Коли вони проїжджали перехрестя площі Перемоги та вул. Дмитрівської на блок-посту, їх зупинили працівники поліції. На місці зупинки, водій вийшов з машини та почав спілкуватись з працівниками поліції, а її попросили пройти в службовий автомобіль для надання пояснень, під час яких вона розповіла про обставини за яких вона перебувала у вказаному автомобілі. Після надання пояснень, працівники поліції їх відпустили, тому вони вирушили до місця її проживання, куди і викликала таксі. По дорозі додому водій ще раз попросив, щоб вона нікому не повідомляла, що він є водієм таксі. По прибуттю до будинку вона розрахувалась із водієм на ім`я ОСОБА_1 сумою, яка була зазначена в мобільному додатку таксі «Uklon», а саме 921 грн. До пояснення додала скріншот зі свого мобільного телефону додатку «Uklon»де зазначені дані, зокрема про подорож - з вул. Антоновича, 130 до 3- лінії Берковець 42; дані про автомобіль - «FORD FUSION», НОМЕР_3 ;ім`я водія - ОСОБА_1 та вартість поїздки - (готівковка) 921 грн.

Письмові пояснення ОСОБА_2 є сталими та послідовними, які повністю узгоджуються з матеріалами справи та показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наданими останніми в судовому засіданні.

При цьому суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_3 наданих ним в ході судового розгляду, оскільки такі показання суперечать зібраним у справі доказам та розцінює їх як намагання полегшити відповідальність свого товариша за скоєне.

Таким чином, аналізуючи досліджені під час судового розгляди матеріали клопотання, пояснення ОСОБА_1 , свідків, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.172-4 КУпАП, оскільки він перебуваючи на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області та будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону займався іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Разом з тим фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, є 26.09.2022 року, що підтверджується письмовими матеріалами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення № 1/2023 та висновками і матеріалами службового розслідування ГУНП в Київській області, за фактом порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області Семенком В.В. від 30.11.2022.

Таким чином, суд наголошує, що моментом фактичного виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не може бути дата складання даного адміністративного протоколу працівниками Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, оскільки саме працівникам ДБН, які уповноваженні на складання протоколів вказаної категорії, 26.09.2022 були виявленні потенційні ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Проте адміністративний протокол за №1/203 за фактом вчинення поліцейським відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 с.172-4 КУпАп з матеріалами до нього до Шевченківського районного суду був направлений поштою (спец зв`язок) 30.03.2023, тобто після спливу шести місяців з дня його виявлення,

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаю, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону займався іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172- 4 КУпАП.

Разом з тим, на момент розгляду справи пройшло більше шести місяців з дня виявлення зазначеного правопорушення, тому враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП та провадження у даній справі закрити на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, 172-6, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя І.М. Міхєєва