КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/3179/23

Суддя в суді першої інстанції: Галига І.О.

Провадження № 33/824/2513/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с. 7-8).

Не погодившись з вказаною постановою, 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови, судові повістки або смс-повідомлення про дату, час та місце судового засідання не отримував. Постанову отримав 12 квітня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України під час воєнного стану. 20 лютого 2023 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте, ОСОБА_1 заперечує щодо зазначеного в протоколі. Вважає, що його вина у вчиненні правопорушення не доведена, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, відеозапис містить переривання та є непослідовним.

Вказував, що працівниками поліції не було доведено належними та допустимими доказами факту порушення ПДР, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Тобто всі складені відносно нього документи не можуть бути доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначав, що матеріали справи не містять направлення водія транспортного засобу на проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Також працівники поліції не роз`яснили йому суть правопорушення та його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Зазначав, що названі поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння не були встановлені під час огляду лікарем. Звертав увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП без наявного висновку лікаря за результатами огляду, тобто протокол складено передчасно (а.с. 10-25).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт ОСОБА_1 до суду не прибув, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був сповіщений врученням повідомлення на зазначену ним в апеляційній скарзі адресу, тобто належним чином, про що свідчить відмітка працівників пошти про вручення адресату особисто поштового відправлення за зазначеною ним адресою проживання. Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув (а.с. 30-35).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апелянта ОСОБА_1 , клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було призначено районним судом на 27 березня 2023 року, на підтвердження чого наявна судова повістка (а.с. 5). Проте доказів отримання судової повістки ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Наступне судове засідання було призначено на 03 квітня 2023 року, на підтвердження чого у справі наявна судова повістка, проте, докази її вручення ОСОБА_1 відсутні (а.с. 6).

Отже, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи районним судом.

З оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року вбачається, що у судові засідання ОСОБА_1 не з`явився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року він отримав 12 квітня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Поряд з цим, з метою реалізації права на апеляційне оскарження, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, за змістом положень вказаної частини другої статті 294 КУпАП передбачена можливість, у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, поновлення такого строку судом за відповідним клопотанням апелянта.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції забезпечив реалізацію права апелянта надати пояснення і доводи, які він за його твердженням не мав можливості надати в суді першої інстанції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 441408 від 20 лютого 2023 року о 15 год. 00 хв. в м. Києві, площа Дарницька, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у закладі охорони здоров`я КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції проводилась відеозйомка, відеозапис зазначеної події оформлення ДТП наявний у матеріалах справи, та під час якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 та відсутності у нього на час скоєння ДТП полісу обов`язкового страхування, що підтверджується відеозаписом боді-камери працівника поліції. При цьому, з відеозапису нагрудної боді-камери працівника поліції та змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що як під час оформлення ДТП так і під час складення вищевказаного протоколу ОСОБА_1 не зазначав про керування вищевказаним транспортним засобом іншою особою, зокрема й ОСОБА_2 , про допит якого як свідка попросив в апеляційній скарзі (а.с. 1, 3, 13).

З цих підстав та з огляду на положення ст. 194 КУпАП, суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив доводи апелянта ОСОБА_1 про необхідність допиту як свідка гр. ОСОБА_2 , який на думку апелянта мав підтвердити факт керування вищевказаним транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол (зокрема щодо керування транспортним засобом іншою особою) та дії працівників поліції, ОСОБА_1 в протоколі не вказав і не зазначив, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 1).

До протоколу долучено висновок лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 2-3).

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року та відеозапис бодікамери (а.с. 1-3).

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та іншого транспортного засобу, які здійснили зіткнення рухаючись по Дарницькій площі в м. Києві, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому, під час оформлення ДТП працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 та відсутності у нього на час скоєння ДТП полісу обов`язкового страхування, і не заявляв про керування іншою особою належним йому автомобілем, а під час оформлення ДТП було виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом та у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки водія спростовуються відеозаписом наявним у матеріалах справи.

З відеозапису вбачається, що 20 лютого 2023 року о 15:39 год. ОСОБА_1 було доставлено до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, де о 15:46 год. він пройшов огляд у лікаря-нарколога.

Згідно з висновком лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 23 лютого 2023 року, на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, складеному 20 лютого 2023 року о 15:46 год., за результатами медичного огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін) (а.с. 2).

Посилання апелянта на те, що медичний висновок датований 23 лютого 2023 року, не спростовує зазначених у цьому висновку результатів дослідження, проведених в присутності працівників поліції, про перебування ОСОБА_1 станом на 15:46 год. 20 лютого 2023 року в стані наркотичного сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441408 відносно ОСОБА_1 складений працівниками поліції 20 лютого 2023 року о 16:00 год., тобто після проведення огляду (а.с. 1-2).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення водія транспортного засобу на проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки фактично за згодою ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та цього факту не заперечував.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець