Справа №: 343/636/23
Провадження №: 3/0343/309/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, розлученої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, востаннє: 08.12.2022 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 184 КУпАП, повторно ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

В період часу з 23.01.2023 року по 08.02.2023 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказаний період часу не відвідувала навчання в Шевченківському ліцеї без поважних причин, пропустивши більше десяти навчальних днів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю та пояснила, що вона не має належного впливу на свою неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не бажає відвідувати заняття в школі. В період часу з 23.01.2023 року по 08.02.2023 року дочка говорила їй, що йде в школу, а насправді прогулювала уроки. Вона розкаюється у вчиненому та обіцяє посилити контроль за вихованням дочки.

Крім визнання самою ОСОБА_1 , її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 533766 від 14.02.2023 року (а.с. 1), в якого вбачається, що в період часу з 23.01.2023 року по 08.02.2023 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказаний період часу не відвідувала навчання в Шевченківському ліцеї без поважних причин, пропустивши більше десяти навчальних днів;

- рапортом інспектора Служби ювенальної превенції Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області О.Ліцмана від 14.02.2023 року (а.с. 2), згідно з яким 14 лютого 2023 року під час виконання службових обов`язків ним було встановлено факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , оскільки дочка останньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи ученицею Шевченківського ліцею, в період часу з 23.01.2023 року по 08.02.2023 року не відвідувала навчання в цьому закладі без поважної причини, пропустивши більше десяти навчальних днів;

- довідкою № 14 від 08.02.2023 року (а.с. 3), згідно з якою директор Шевченківського ліцею ОСОБА_4 інформує голову Служби у справах дітей Вигодської селищної ради О.Кудлу про те, що учениця 9 класу ОСОБА_2 не відвідує уроки з 23.01.2023 року в дні очного навчання та не виходить на онлайн-уроки в дні дистанційного навчання. Батьки на дзвінки та повідомлення не відповідають;

- постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2022 року, яка набрала законної сили 29.12.2022 року (а.с. 6-7), згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 101 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 1 717,00 грн.

Частина 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки вона, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 184 КУпАП, повторно ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП, суд враховує узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Ухвалюючи рішення в даній справі, суд також враховує та, що згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 13.04.2023 року, складеним старостою Шевченківського старостинського округу Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 12), ОСОБА_1 не працює, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, матеріальні умови сім`ї важкі.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням, оскільки діяння, вчинене нею, хоч містило в собі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та на підставі ст. 22 даного кодексу звільнити її від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: