Справа № 464/892/23 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/1007/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дяківа Володимира Богдановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Дяківа Володимира Богдановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 4 липня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 08 лютого 2023 року, о 23 год. 45 хв., по вул. Боднарська, 4, у м. Львів, керував автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у медичному закладі, що засвідчується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 000295 від 09 лютого 2023 року чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дяків В.Б., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП., окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 4 липня 2023 року, оскільки копію постанови він отримав 10 липня 2023 року.

Звертає увагу, що місцевий суд належним чином не дослідив матеріалів справи та прийшов до помилкових висновків.

Наголошує, що працівники поліції зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 без наявних для цього причин та змусили його пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, вони мали упереджене ставлення до водія, оскільки він раніше зупинявся працівниками поліції на предмет встановлення наркотичних засобів.

Повідомляє, що поведінка водія відповідала обстановці та була зумовлена упередженим ставленням працівників поліції, а виявлені ознаки сп`яніння були надуманими.

Звертає увагу, що у медичному закладі водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, але не в повному обсязі, оскільки лікар запропонував йому здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень, чого він зробити не зміг у зв`язку із відсутністю відповідної фізіологічної потреби. Про вказане він повідомив поліцейських та лікаря. Інших варіантів здачі біологічного матеріалу лікарем у медичному закладі, ОСОБА_1 не було запропоновано, хоча останній просив, щоб у нього відібрали кров із вени замість сечі і зясовував, чи нема інших методів огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Повідомляє, що працівниками медичного закладу не було дотримано вимог пунктів 12,13 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року. Направлення на огляд водія було складено не уповноваженою на це особою, окрім того ОСОБА_1 було направлено на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та перебування під впливом лікарських препаратів, проте такий огляд не було проведено.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що копію рішення адвокат отримано 10 липня 2023 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №198231 від 9 лютого 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, яка не відповідала обстановці, неприродна блідість), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився, в медичному закладі вчинив дії, щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, а саме відмовився здати зразок біологічного середовища (сечі);

- інформацією з висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000295 від 9 лютого 2023 року (а.с. 3), з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 (а.с. 4), з якого встановлено, що він здійснював перевезення пасажирів 8 лютого 2023 року, о 23 год. 45 хв., та був зупинений працівниками поліції;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №710813 від 9 лютого 2023 року (а.с. 5) відповідно до якої, на водія ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у зв`язку із порушенням п. 15.9 а ПДР України, (зазначена постанова не оскаржена у встановленому законом порядку);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкіри, поведінка, яка не відповідала обстановці), запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, водій погодився проїхати в медичний заклад. У медичному закладі, ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду, після чого він пройшов клінічне обстеження та відмовився від здачі зразків біологічного середовища (сечі), дискутував з лікарем та працівниками поліції та намагався затягнути час, після чого лікарем було зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено від керування транспортним засобом.

Аргументи сторони захисту, що працівниками поліції зупинили водія ОСОБА_1 , незаконно та мали упереджене ставлення до нього, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію», передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Твердження апелянта, що поведінка водія відповідала обстановці та була зумовлена упередженим ставленням працівників поліції, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водія було зупинено у зв`язку із порушенням ПДР України, та після зупинки він поводив себе агресивно, нервово, під час опитування у водія виявлено ознаки сп`яніння, жодного упередженого ставлення у патрульних поліцейських до ОСОБА_1 не було.

Аргументи ОСОБА_1 ,. що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, виконував всі вказівки лікаря та з фізіологічних причин не зміг здати сечу для аналізу, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Окрім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , роз`яснили, що для проведення швидкого експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що останній повідомив, що не має фізіологічної потреби, після чого затягував час, внаслідок чого лікарем зафіксовано відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З таким висновком лікаря погодився суд першої інстанції, з ним також погоджується і апеляційний суд, розцінюючи дії ОСОБА_1 , який протягом двох годин не міг здати сечу для проведення необхідного дослідження, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_1 було направлено на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та перебування під впливом лікарських препаратів, проте такий огляд не було проведено, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та мають формальний характер, а тому розцінюються апеляційним судом критично, оскільки, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водія було направлено на огляд на стан наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Дяківа В.Б., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Дяківу Володимиру Богдановичу строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 4 липня 2023 року.

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 4 липня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Дяківа Володимира Богдановича без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.