Справа № 692/702/23
Провадження № 3/692/502/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, пенсіонера, проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАD № 841708 від 05.07.2023р., ОСОБА_1 05.07.2023р. о 09:00 год. в АДРЕСА_1 , погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 та висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, факт вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_2 за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував. Вказав, що має неприязні відносини з ОСОБА_2 з приводу випасу домашньої птиці на вулиці, однак до ОСОБА_2 нецензурні висловлювання та будь-які погрози не застосовував, клопотав про виклик ОСОБА_2 надав характеристику по місцю проживання, яку просив долучити до матеріалів справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 факт конфлікту за обставин вказаних у протоколі з ОСОБА_1 підтвердила, однак вказала, що конфлікт відбувався за участі ОСОБА_1 та її сина. Щодо неї ОСОБА_1 будь-яких погроз та нецензурних висловлювань не вживав, у той день вони взагалі не спілкувались.

Заслухавши пояснення осіб, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 841708 від 05.07.2023р. ОСОБА_1 05.07.2023р. о 09:00 год. в АДРЕСА_1 , погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 та висловлювався нецензурною лайкою.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 841708 від 05.07.2023р. та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Інших доказів суду не надано.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , у неї виникають постійні конфлікти з ОСОБА_1 щодо вигулу її курей на вулиці. 03.07.2023р. ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 , що потруїть курей. 05.07.2023р. близько 09:00 год. ОСОБА_2 побачила біля паркану ОСОБА_1 своїх мертвих курей, покликала сусіда, який факт отруєння заперечував, вів себе агресивно висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, тому ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 841708 від 05.07.2023р. та доданих матеріалів не вбачається присутність гр. ОСОБА_1 в громадському місці 05.07.2023р. під час описаних у протоколі подій, оскільки адреса: АДРЕСА_1 , вказана як адреса проживання ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.07.2023 року фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема у ньому не встановлено факту порушення громадського порядку та спокою громадян (дрібне хуліганство), хоча це прямо випливає з диспозиції ст. 173 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення вирішується судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення. З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства в розумінні вимог ст. 173 КУпАП.

Також наданий на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків правопорушення. Відповідна графа протоколу не заповнена, як і не вказано, що такі особи відсутні. Єдиним учасником конфлікту вказана ОСОБА_2 , письмові пояснення якої долучено до матеріалів справи. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_2 факт нецензурних висловлювань в її адресу, а також факт будь-яких погроз ОСОБА_1 , за обставин вказаних у протоколі серія ВАВ № 841708 від 05.07.2023р. не підтвердила та прямо заперечила.

Суд вважає, що працівники поліції допустились помилок при фіксації даного правопорушення, оскільки формально підійшли до проведення перевірки за вищевказаним фактом, належним чином не сформулювали фабулу адміністративного правопорушення, не встановили місце перебування учасників подій на момент скоєння правопорушення, свідків правопорушення, мотиви та умисел на вчинення ОСОБА_1 протиправних дій та чи порушувався під час даних дій громадський порядок , не надали належні характеризуючі дані щодо учасників описаних подій. При цьому до матеріалів справи не додано жодного документу, який підтверджує необхідність проведення перевірки, наслідком якої став вказаний протокол, твердження про скоєння ОСОБА_1 хуліганських дій базується виключно на інформації, наданій ОСОБА_2 , інших доказів на підтвердження даних обставин не надано, при цьому ОСОБА_2 факт протиправних дій щодо неї не підтвердила.

Згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області №2 94 від 10.07.2023р. ОСОБА_1 веде активний спосіб життя, учасник художньої самодіяльності, за час проживання на території селища зауважень з боку селищної ради не було, заяв від сусідів не надходило, компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє.

Таким чином факт скоєння ОСОБА_1 хуліганських дій щодо ОСОБА_2 за обставин, вказаних у протоколі серія ВАВ № 841708 від 05.07.2023р., яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час розгляджу матеріалів у судовому засіданні.

Згідно положень ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності як складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у його діях, так і самої події правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко