Справа № 462/3376/23
ПОСТАНОВА

06 червня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює менеджером у IT компанії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 20.04.2023 р. о 18:55 год. у м. Львові на вул. Кубійовича, 33 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб марки «Volkswagen Polo» номерний знак НОМЕР_2 , який стояв, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 1.5, 2.3б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будучи причетною до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не залишилася на місці дорожньо-транспортної пригоди та не повідомила про це відповідний орган поліції, порушивши п. 2.10 а, д Правил дорожнього руху, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення було повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 262045 та серії ААД № 262044, схемою місця пригоди, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та рапортом працівника поліції.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, суд приходить до переконання, що на підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 36, 40-1, 122-4, 124, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 /три тисячі чотириста/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.