Справа№751/153/23
Провадження №3/751/488/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Овсієнко Ю.К.

за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу працюючого ГУНП в Чернігівській області , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №247928, 01.01.2023 року о 04 год. 51 хв. в м. Чернігові по вул. І.Мазепи, 78 А, водій ОСОБА_1 керував авто-мобілем «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тре-мтіння пальців рук, нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової по-рожнини. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №247929, 01.01.2023 року о 04 год. 51 хв. в м. Чернігові по вул. І.Мазепи, 78 А, водій ОСОБА_1 ке-рував автомобілем «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Д. Самоквасова в напрямку вул. Толстого, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду (бордюрний камінь) та виїхав за межі проїзної частини. В результаті ДТП транспортному засобу завдано механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1,12.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні правопорушень, перед-бачених ст.ст.124,130 КУпАП, та надав показання, що вранці 01.01.2023 року керування належ-ним йому транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , а він перебував в салоні лише як пасажир. Після того, як водій допустив зіткнення з бордюрним каменем, між ними розпочалась сварка. Оскільки, автомобіль не можна було зрушити з місця, ОСОБА_2 повідомив, що йому не потрібні проблеми з правоохоронними органами та залишив місце ДТП. Після чого, ОСОБА_1 пересів за кермо для того, щоб вимкнути двигун. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та почали вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказану вимогу він вважав незаконною, оскільки не виконував функції водія, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 надав показання, що вранці 01.01.2023 року в складі військового патруля здійснював патрулювання в мікрорайоні «Шерс-тянка» м. Чернігова. Почувши гучні звуки роботи двигуна автомобіля та його екстренного га-льмування, він разом з військовослужбовцем ОСОБА_4 пішли в напрямку, звідки вони лу-нали. Через деякий час вони почули звук удару та вирішили поїхати на автомобілі в заданому напрямку. Хвилин через п`ять він побачив на перехресті легковий автомобіль моделі «KIA RIO», який наїхав на бордюрний камінь. За кермом перебував ОСОБА_1 , автомобіль сто-яв непорушним, хоча в ньому і працював двигун. Керівник військового патруля викликав пра-цівників поліції на місце ДТП, які в подальшому здійснювали оформлення документів.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні надав аналогічні показання свідку ОСОБА_3 , та підтвердив, що момент зіткнення автомобіля моделі «KIA RIO» з бо-рдюрним каменем вони не бачили. На місце ДТП вони прибули приблизно через 5 хвилин з моменту гучного удару. ОСОБА_1 не відповідав на запитання працівників поліції та не пояснював обставини ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання, що він був лише очевидцем відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору та в закладі охорони здоров`я. Щодо обставин ДТП йому нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала показання, аналогічні пока-занням свідка ОСОБА_5 , що вона була лише очевидцем відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору та в закладі охорони здоров`я. Щодо обставин ДТП їй нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав показання, що вранці 01.01.2023 року зателефонував ОСОБА_1 з проханням відвезти його на автомобілі додо-му, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час керування свідком автомобі-лем, ОСОБА_1 , будучи пасажиром, періодично висловлював своє незадоволення манерою його їзди та конфліктував. Він вимагав різко пришвидшуватись для демонстрації технічних характеристик його автомобіля. Рухаючись на автомобілі KIA RIO зі сторони вул. Д. Самоквасова в напрямку вул. Толстого в м. Чернігові, свідок повідомив, що не розрахував швидкість та здійснив зіткнення з бордюрним каменем. ОСОБА_1 був дуже розлючений та висловлювався в його адресу нецензурною лайкою. Усвідомлюючи неможливість подальшого керування транспортним засобом, та беручи до уваги поведінку власника автомобіля, свідок залишив місце ДТП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та 124 КУпАП.

Згідно п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про ад-міністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - ви-конання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «керування тра-нспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засо-бу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Екс-плуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за приз-наченням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та звору-шення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посві-дчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування тран-спортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відсто-роненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортив-ним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на вищевказані положення Закону, суб`єктом адміністративних правопорушень за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП може бути лише особа, яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія.

На працівників поліції, як службових осіб органу виконавчої влади, покладений обов`язок дотримуватися вимог ч.2 ст.19 Конституції України, ст.8 Закону України «Про Наці-ональну поліцію», тобто, діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що ви-значені Конституцією та законами України.

Це рівною мірою стосується і дотримання вимог КУпАП, а також приписів наведених вище підзаконних нормативно-правових актів щодо порядку огляду водіїв на стан алкогольно-го, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Безумовно, що ступінь небезпеки правопорушень, передбачених ст.ст.124,130 КУпАП, є надзвичайно високою, проте ігнорування права на справедливе здійснення правосуддя не може виправдати основну мету зміцнення законності та запобігання правопорушенням, а відтак, суд повинен переконатися, що спосіб отримання доказів, які будуть покладені в основу обвину-вачення, був справедливим.

Належна правова процедура має застосовуватись як під час оформлення працівниками поліції адміністративного протоколу та збору доказів, так і під час судового розгляду, адже її недотримання тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції права на спра-ведливий суд.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомос-тей про те, що 01.01.2023 року о 04 год. 51 хв. в м. Чернігові по вул. І. Мазепи, 78 А саме ОСОБА_7 керував автомобілем «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто був водієм зазначеного транспортного засобу в розумінні положень ПДР України.

З переглянутих відеозаписів вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення не містить фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_8 . Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також підтве-рдили, що не були очевидцями руху вище вказаного автомобіля і під`їхали до місця ДТП лише через п`ять хвилин від моменту гучного звуку, викликаного найімовірніше зіткненням транспортного засобу з бордюрним каменем.

Вказані обставини фактично унеможливлюють визнання наявного в справі відеозапису та показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належ-ними доказами в підтвердження факту керування в момент ДТП саме ОСОБА_1 .

Наявні в матеріалах письмові докази у своїй сукупності підтверджують виключно ту об-ставину, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте, не містять будь-якої інформації за яких обставин працівниками поліції було зупинено транспорт-ний засіб під керуванням останнього та чи дійсно вказаний транспортний засіб перебував у ру-сі, що виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адмініст-ративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто, на достатніх і незаперечних доказах.

Суд також звертає увагу, що працівниками поліції був порушений порядок оформлення адміністративних матеріалів, а саме - наявний в справі акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не підписаний поліцейським, яким він був складений, що обумовлює його визнання недопустимим доказом (а.с.6).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.286 КУпАП, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є обов`язковою умовою при даному виді правопорушен-ня, його припинення та усунення негативних наслідків.

З переглянутого відеозапису також вбачається, що працівниками поліції на початкових етапах документування опрацьовувалась необхідність отримання відеозаписів з системи відео-спостереження «Безпечне місто» з місця ДТП для перевірки версії ОСОБА_1 щодо не керування автомобілем іншою особою. Однак, ані відеозаписів, ані фото працівниками поліції до матеріалів справи не долучено, чим не спростовано показання свідка ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність, повідомив про особисте керування транспортним засобом в момент ДТП.

В конкретному випадку через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій та часову віддаленість від моменту ДТП до приїзду військовослужбовців та працівників поліції, суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколах, а також спростува-ти твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити фак-тичні обставини.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наявний в справі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали у суду сумніви.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо дове-деності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п.2.5, п.12.1, 12.3 ПДР в розпорядження суду надано не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 по притягненню до адміністративної відповідальності, що передбачена ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. К. Овсієнко