КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/11082/22

Суддя в суді першої інстанції: Антонюк М.С.

Провадження № 33/824/2481/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Гаврюшенко К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянсього районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекістану, тимчасова посвідка на проживання № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянсього районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп. (а.с. 11).

Не погодившись з вказаною постановою, 26 квітня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Сухая М.В. подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог скарги зазначала, що постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилалася на те, що на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 у працівників поліції були відсутні підстави для складання протоколу, ОСОБА_1 є громадянином Узбекистану, має посвідку на проживання в Україні, володіє українською мовою на рівні достатньому для побутового спілкування, проте не достатньому для розуміння законодавства. ОСОБА_1 їхав з роботи дуже втомленим, алкоголь не вживав, а працівники поліції не роз`яснили йому норми законодавства. Оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом, просила поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови районного суду (а.с. 16-34).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Сухая М.В. підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 36-53).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши поясненнязахисника ОСОБА_1 - адвоката Сухая М.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Як вбачається з постанови Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився в судове засідання, повідомлявся про розгляд справи, проте докази отримання ним такого повідомлення в матеріалах справи відсутні (а.с. 07-10).

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 152004 від 07 листопада 2022 року; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6136832 від 07.11.2022 року; відеоматеріал з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с. 1-5).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 152004 від 07 листопада 2022 року о 16 год. 15 хв. в м. Київ, вул. Запорожця, 20, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Honda Accord р.н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

До протоколу додані: диск з відеозаписом з БК 473904, 473530 (а.с. 2, 6).

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця події.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції прибувши на місце ДТП, виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці) та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції попередив, що за відмову від проходження огляду також передбачена адміністративна відповідальність. Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спілкувався з працівником поліції та під час спілкування на місті оформлення ДТП не заявляв, що не розуміє української мови та не зазначав про необхідність залучення перекладача. Також з відеозапису вбачається, що працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, зачитувався та підписувався ОСОБА_1 , де останній зазначив «не згоден», заперечень стосовно дій поліцейських ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 2, 6).

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 в розумінні п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, безпідставними є доводи апелянта стосовно того, що відеозапис не є безперервним, оскільки на диск, долучений до матеріалів справи, записано відеозаписи з різних нагрудних камер працівників поліції, які прибули на місце події, і на цих відеозаписах зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд також відхилив доводи апелянта, що працівником поліції не було роз`яснено йому права та обов`язки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на наступне. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 152004 від 07 листопада 2022 року підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» водій ОСОБА_1 зазначив «не згоден» та поставив свій підпис (а.с. 1).

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову Деснянсього районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянсього районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянсього районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекістану, тимчасова посвідка на проживання № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець