Справа № 503/752/23
Провадження №3/503/585/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

10.06.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 765325, згідно змісту якого 09.06.2023 року близько 23.00 години ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання на АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував вчинення вище вказаного адміністративного правопорушення зазначивши, що 09.06.2023 року до його помешкання прийшла колишня співмешканка ОСОБА_2 , яку Він вигнав.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173-2 КУпАП відноситься до розділу 14 цього Кодексу «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку».

У відповідності з диспозицією ч.1 ст. 1732 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 10.06.2023 року (а.с.5) встановлено, що вона тривалий час проживає по АДРЕСА_2 , а 09.06.2023 року її колишній співмешканець ОСОБА_1 , з яким вона в даний час не проживає, але останній її вигнав зі свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

В свою чергу, згідно рапорту чергового ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 10.06.2023 року (а.с.3), повідомлення про вищезазначену подію надійшло до поліції лише 10.06.2022 року о 10.20 годині, тобто наступної доби після вказаної події.

При цьому, рапорт інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції Анастасії Владика (а.с.4) містить в собі викладення обставин очевидцем яких остання не була, тобто складений на підставі інших доказів отриманих вже після виїзду на місце події за отриманим викликом 10.06.2022 року о 10.20 годині.

Інші докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні, зокрема покази свідків очевидців відповідної події, а за умов заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, то лише одне письмове пояснення потерпілої ОСОБА_2 не є достатнім і достовірним доказом на підставі якого суд мав би можливість прийти до переконливого висновку про вчинення правопорушення.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1732, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 1732 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко