Справа № 393/112/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року смт Новгородка

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №189384, складений 17.02.2023 року о 17:03 год. інспектором з РПП Кропивницького РУП лейтенантом поліції Дем`яненко О.В., згідно якого ОСОБА_1 17.02.2023 року о 16:55 год. на а/д Н-23 Кропивницький Кривий Ріг (25 км) керував автомобілем ЗАЗ-1103, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження медичного огляду в найближчому медичному закладі або на місці за допомогою спецприладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння, водій категорично відмовився. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, про що свідчить постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2022р. № 405/1092/22. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 277-2 КУпАП за місцем проживання, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки адресат з місця проживання вибув та не повідомив суд про зміну свого місця проживання чи перебування, суд розцінює дану обставину, як ухилення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від явки до суду з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від останнього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, причини його неявки до суду визнані неповажними, та відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, переглянувши доданий відеозапис, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Згідно частини 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в розумінні положень ч.2 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи наступає, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. «а» ПДР України) так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 2.5 ПДР України).

Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення саме п.2.5 ПДР України, а саме те, що він керував автомобілем ЗАЗ-1103, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження медичного огляду в найближчому медичному закладі або на місці за допомогою спецприладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння, водій категорично відмовився. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, про що свідчить постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2022р. №405/1092/22.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як встановлено, на підтвердження пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, згідно фабули (суті скоєного правопорушення) викладеної в протоколі серії ААД № 189384 від 17.02.2023 року, до протоколу також додано, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.02.2023 року, довідки заступника начальника Кропивницького РУП з превентивної діяльності ГУНП в Кіровоградській області №291/111-4-2023 та №292/111-4-2023 від 21.02.2023 року та DVD - диск з відеозаписом, про що вказано в протоколі в графі «до протоколу додається».

Як зазначалося вище, адміністративна відповідальність за ч.2ст. 130 КУпАП України настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є повторність, тобто вчинення правопорушення повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна постанова по справі про адміністративне правопорушення №405/1092/22 від 24.05.2022р. з ЄДРСР про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, посилання на яку в графі «до протоколу додається» відсутнє, а тому її походження суду невідомо та вона не може бути розцінена судом як належний та допустимий доказ.

Таким чином, з представлених суду матеріалів справи не підтверджено доказами та не доведено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст. 130 КУпАП, який останньому ставиться у вину в протоколі про адміністративне правопорушення, що унеможливлює його притягнення до відповідальності саме за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Слід також зазначити, що суд позбавлений можливості самостійно усунути вказане порушення, оскільки уповноважений розглядати справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, що виключає у цьому випадку адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Крім цього, розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, слід зазначити наступне.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису долученого до матеріалів справи працівниками поліції вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль ЗАЗ-1103, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та попросили водія пред`явити паспорт та документи на транспортний засіб, посвідчення водія, а також запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому, причин зупинки транспортного засобу, перевірки документів та взагалі звернення до нього як до водія з метою пройти вказаний огляд поліцейські не повідомили.

Так, статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» визначено перелік підстав для зупинення поліцейськими транспортного засобу, який є вичерпним.

Тобто, як встановлено судом, задокументованих доказів правомірності зупинки транспортного засобу ЗАЗ-1103, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не надано, а тому відповідно до положень ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними та недопустимими, що в подальшому за правовим принципом «плодів отруєного дерева» і призвело до незаконного складання відповідних адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Отже, без законних на те підстав працівники поліції не мали права зупиняти транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та в подальшому вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, з таких підстав протокол не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, гарантуються нормами Конвенції (ч.3 ст.6), Конституції України (ст.59), КУпАП (ст.268), та основоположним правом такої особи є право на захист.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після зупинення його транспортного засобу поліцейськими одразу виразив бажання запросити на місце свого захисника для проведення послідуючих процедур в його присутності, але поліцейські в цьому йому відмовили пояснивши, що захисник йому для цього непотрібен, тим самим грубо нехтуючи вищенаведеними положеннями діючого законодавства, не наддали йому можливості скористатися гарантованим правом на професійну правничу допомогу, відхиливши заявлене ним клопотання та незважаючи на його заперечення проти оформлення матеріалів про адмінправопорушення без участі його захисника, склали протокол про адмінправопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, що є грубим порушенням вимог КУпАП, прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та як наслідок тягне за собою неналежність та недопустимість отриманих доказів, а саме протоколу та похідних від нього матеріалів.

Між іншим слід зазначити, що суд не вправі за наявності суперечностей самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу та розглядаючи справу, суд не може вийти за межі пред`явлених обвинувачень та збирати докази з власної ініціативи.

Інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУКпАП, суддя приходить висновку, що провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 245, 247, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ