Номер провадження: 33/813/739/23
Номер справи місцевого суду: 521/7923/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Нікогосяна О.С.,

представника ОСОБА_2 адвоката Козія Ю.О.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Козія Юрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426440 від 10.03.2023, ОСОБА_3 10 березня 2023 року о 17.00 год в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, напроти буд. 29, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не надав переваги у русі мотоциклу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, та як наслідок ОСОБА_1 скоїв з ним зіткнення. В наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто судовий збір 536,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, адвокат Козій Ю.О. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2023 року та закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 Кримінальним кодексом України (далі КК України). Також, просить повернути матеріали справи до Управління патрульної поліції в Одеській області для подальшої їх передачі та приєднання до матеріалів досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000277.

Заслухавши представника ОСОБА_2 адвоката Козія Ю.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а також представника ОСОБА_1 адвоката Нікогосяна О.С., який просив відмовити у задоволені апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження середньої складності, тому в діях ОСОБА_1 , за порушення ним ПДР України, наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, у зв`язку із чим суд першої інстанції не обґрунтовано залишив без задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження по адміністративній справі та направлення справи до Управління патрульної поліції в Одеській області для їх передачі до матеріалів досудового розслідування за кримінальним провадженням, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.13 ПДР (за порушення, якого притягується до відповідальності ОСОБА_1 ) перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частина 1 ст. 286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Системний аналіз диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України та ст. 124 КУпАП дає підстави стверджувати, що вони мають схожу правову природу, яка виникає під час вчинення ДТП. У той же час, вказані статті різні за наслідками заподіяної шкоди, що впливає на правову кваліфікацію суспільно-небезпечних дій особи, яка притягається до юридичної відповідальності.

Таким чином, для розмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, принципово необхідно встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення чи злочину встановлюється шляхом дослідження доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. ст. 251, 252 КУпАП).

Так, про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов після дослідження доказів наявних в матеріалах справи, а саме:

1.протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426440 від 10.03.2023, відповідно до змісту якого. ОСОБА_1 10 березня 2023 року о 17.00 год в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, напроти буд. 29, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не надав переваги у русі мотоциклу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, та як наслідок ОСОБА_1 скоїв з ним зіткнення. В наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 3);

2.схеми місця ДТП, згідно якої транспортний засіб «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 отримали пошкодження, схема підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4);

3.письмових пояснень ОСОБА_2 , згідно яких він керував мотоциклом «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Б. Хмельницького, в сторону центру міста на зелених сигнал світлофору, на перехресті вул. Запорізької автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в бік вул. Степова, здійснив різкий поворот ліворуч на вул. Запорізьку та не надав йому перевагу в русі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів (а.с. 5);

4.письмовими поясненнями ОСОБА_5 , згідно яких 10.03.2023 приблизно о 17.10 год, він став свідком ДТП, яка відбулась на перехресті вул. Б. Хмельницького та вул. Запорізька, учасниками ДТП були автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 . Він також вказав, що рухався на своєму автомобілі по вул. Б. Хмельницького в сторону залізничного вокзалу, в той час йому на зустріч, автомобіль «Mitsubishi» виконував поворот ліворуч, який майже закінчив, однак раптово вискочив мотоцикл «Yamaha» та прибавив газу та врізався в автомобіль. Мельнік також вказав, що водій мотоцикла вів себе неадекватно (а.с. 6);

5.письмовими пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він 10.03.2023 приблизно о 17.15 год, він рухався по вул. Б. Хмельницького на автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи на ліво на вул. Запорізька, при закінченні повороту із-за автобуса вискочив мотоцикл «Yamaha», та врізався в задню частину його автомобіля. Також вказав, що здійснював поворот на ліво на зелений сигнал світлофору (а.с. 7);

6.письмовими поясненнями ОСОБА_6 , згідно яких вона 10.03.2023 приблизно о 17.10 год, стала свідком ДТП, яка відбулась на перехресті вул. Б. Хмельницького та вул. Запорізька, учасниками ДТП були автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 . Також вказала, що вона знаходилась на пасажирському місці свого автомобіля, та рухалась в сторону залізничного вокзалу, далі побачила автомобіль «Mitsubishi», який майже здійснив поворот ліворуч, та в цей час вискочив мотоцикл «Yamaha» та прибавив газу перед перехрестям та врізався в автомобіль. ОСОБА_6 також зазначила, що вона відразу підійшла до водія мотоцикла, щоб дізнатись його стан, та з`ясувала що від нього йшов запах спиртного, також він мав неадекватну поведінку (а.с. 8);

7.довідкою від 10.03.2023 за №5744, згідно якої ОСОБА_2 звертався до екстреної медичної допомоги, та йому встановили діагноз забій, садно правого колінного суглобу, даних за хірургічних патологій немає (а.с. 1)

8.довідкою від 10.03.2023, згідно якої ОСОБА_2 пройшов рентген, та було встановлено, що легені розправлені, без кістково-травматологічної патології (а.с. 2).

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд не мав жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 внаслідок ДТП було заподіяно тілесні ушкодження саме середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі адвокат Козій Ю.О. зазначає, що стан ОСОБА_2 погіршився на десятий день після ДТП, після чого він звернувся до медичного закладу за допомогою, та 20 березня 2023 року було прооперовано його праве коліно, а 28 березня 2023 року ОСОБА_2 подав до поліції повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст. 286 КК України, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені лише 18.04.2023.

Крім того, до апеляційної скарги додані копії довідок Комунального некомерційного підприємства Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.03.2023 та 17.04.2023, згідно яких ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга з 20.03.2023 по 14.04.2023 (а.с. 39-40).

Однак, з матеріалів справи апеляційним судом не вбачається, що додані до апеляційної скарги довідки про стан здоров`я ОСОБА_2 надавались для дослідження суду першої інстанції.

При цьому, зі змісту довідок Комунального некомерційного підприємства Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.03.2023 та 17.04.2023, жодним чином не можливо встановити, що ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яка відбулась 10.03.2023, за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дані твердження є лише припущеннями адвоката Козія Ю.О..

Ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень повинна бути встановлена не на підставі суб`єктивної оцінки учасників справи чи припущень суду, а виключно висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Висновок лікаря-судмедексперта про те, що виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження відносять до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та те, що вони могли бути спричиненні ДТП 10.03.2023, був наданий апеляційному суду для дослідження лише 10 липня 2023 року, тобто є новим доказом, який не був предметом дослідження в суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Також в рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом»

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, апеляційний суд, яка вказує, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, та з урахуванням того, що апеляційний суд лише переглядає законність судових рішень суду першої інстанції та провадження в апеляційному порядку не є новим судовим розглядом, апеляційний суд не приймає до уваги висновок експерта №562 від 30.05.2023, оскільки він є новим доказом, який не був предметом дослідження в суді першої інстанції.

Окрім вищезазначеного, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_2 в разі завдання йому матеріальної чи моральної шкоди не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється на засадах змагальності сторін, із наданням суду належних та переконливих доказів своєї позиції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12, 81 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 11, 15 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Козія Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький