Провадження номер 3/741/523/23
Єдиний унікальний номер 741/778/23
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 471063), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

УСТАНОВИВ:

22 квітня 2023 року о 08 год. 30 хв. в с. Макіївка по вул. Центральна гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння не проводився, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та надав пояснення, відповідно до яких, того дня (22 квітня 2023 року бл. 8 год. 00 хв.) під час повернення додому на автомобілі Фольксваген гольф мав місце дорожній конфлікт з водієм іншого транспортного засобу. Уладнавши на місці конфлікт, оскільки він та водій іншого автомобіля майнових претензій один до одного не мали, ОСОБА_2 поїхав додому, де залишив автомобіль та в подальшому вживав алкоголь. Через деякий час, орієнтовно через годину, йому зателефонували поліцейські та повідомили, що на нього на службу 102 надійшла скарга, а тому йому ( ОСОБА_1 ) необхідно пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Указував, що поліцейські не бачили та не зафіксували, як він керував транспортним засобом, його за кермом ТЗ не зупиняли, а тому від проходження огляду з цих підстав він відмовився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з моменту руху транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471063 від 22 квітня 2023 року вбачається, що 22 березня 2023 року щ 8 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував ТЗ Фольксваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, при цьому огляд на стан сп`яніння не проводився, оскільки водій відмовився у присутності двох свідків.

Разом з цим з переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 22 квітня 2023 року (09-03-08) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в лікарні. Будь яких належних доказів як зупинки автомобіля Фольксваген Гольф під керуванням безпосередньо водія ОСОБА_1 , так і самого факту керування ним вказаним транспортним засобом матеріали справи не містять.

При наданні оцінки відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, суд визнає даний доказ неналежним, оскільки відеозапис не підтверджує факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом, а, отже, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22 квітня 2023 року та від 21 квітня 2023 року, у присутності яких особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було заявлено про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, суд визнає неналежними доказами провини ОСОБА_1 , оскільки вказані особи свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом не були (а. с. 5, 6).

При цьому протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 471063 від 22 квітня 2023 року сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім цього, суд не приймає як доказ провини ОСОБА_1 визнання ним своєї вини, адже факт визнання особою вини у порушенні ПДР та, відповідно, вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 255, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Анатолій КРУПИНА