Дата документу Справа № 335/543/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/543/23 Головуючий в 1 інстанції Гашук К.В.
Провадження №33/807/494/23 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання адвоката Клімченка М.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

22 травня 2023 р. адвокат Клімченко М.Г. через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду втретє.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначає, що повний текст постанови був отриманий 24.03.2023 року, отже вважає, що саме з цього часу має обраховуватися строк на апеляційне оскарження, а тому подача апеляційної скарги була у встановлений законом строк.

Одночасно вказує про обставини обізнаності із постановами Запорізького апеляційного суду від 21.04.2023 р. та від 15.05.2023 року про повернення апеляційних скарг апелянту.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання адвоката та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Так, доводи ініціатора клопотання щодо попередніх рішень Запорізького апеляційного суду від 21.04.2023 р. та від 15.05.2023 року не має вирішального значення щодо обставин, пов`язаних із пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, оскільки вирішуючи втретє подане клопотання про поновлення процесуального строку, апеляційний суд виходить із дати саме первісного звернення із відповідним клопотанням до апеляційної інстанції, що є найбільш сприятливим для апелянта.

Між тим, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2023 р. адвокат Клімченко М.Г. через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду вперше.

При цьому, у даному клопотанні аналогічно посилається на дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови, з якої і виходить при обчисленні строку, що є помилковим з огляду на вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП стосовно обчислення процесуального строку на апеляційне оскарження саме з дати винесення постанови.

При цьому, вирішуючи дане клопотання, суд зауважує на участі при судовому розгляді в суді першої інстанції 20.03.20023 року всіх учасників провадження, зокрема ОСОБА_1 та її адвоката Горбачова Ю.М., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його адвоката Пузіна Д.М., які в змагальному процесі висловлювали свою позицію щодо події дорожньо-транспортної пригоди, надавали пояснення та докази.

Судовий розгляд даної справи закінчився винесенням оскаржуваної постанови.

Звернувшись з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції та повторним клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, адвокат Клімченко М.Г. в обґрунтування клопотання не зазначив жодної нової поважної, непереборної та незалежної від його волі причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, а лише послався на ті самі обставини, які вже були предметом розгляду в апеляційній інстанції під час розгляду попереднього клопотання.

Наданий адвокатом Клімченком М.Г. висновок експертного дослідження від 07.04.2023 р. не є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки стосується доказування та не був предметом дослідження під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, так як складений вже після прийняття остаточного рішення по справі.

Відповідаючи на доводи ініціатора клопотання щодо уникнення надмірного формалізму, апеляційна інстанція звертається до вище наведених вимог національного законодавства що встановленого процесуального строку, а також зауважує на необхідності дотримання процесуального строку та дотримання принципу поваги до остаточного судового рішення, зокрема через призму правової позиції Європейського суду з прав людини.

З цього приводу слід додатково зауважити, що закон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини.

Усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства, а саме у рішеннях у справах «Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року передбачено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, реалізація права оскарження забезпечується в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративну відповідальність, а тому має відбуватися із дотриманням процесуальних вимог, зокрема щодо строку оскарження, оскільки саме такий підхід, який відповідатиме принципам змагальності та диспозитивності є запорукою об`єктивного підходу з точки зору усіх учасників провадження.

Одночасно слід зауважити на викладеній у рішенні Європейського Суду з прав людини позиції щодо дотримання принципу правової визначеності (рішення в справі «Устименко проти України»), де Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Отже, доводи апелянта щодо початку перебігу строку на оскарження постанови суду з моменту отримання повного тексту рішення, з огляду на вимоги ч.2 ст. 294 КУпАПслід визнати неспроможними. Між тим, інших причин, які б можна було віднести до поважних, є непереборними та завадили своєчасному зверненню із апеляційною скаргою апелянтом не наведені, що схиляє до думки про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та обумовлює відхилення клопотання про поновлення процесуального строку.

Щодо зауваження адвоката Клімченка М.Г. в клопотанні на помилку, допущену у постанові Запорізького апеляційного суду від 15.05.2023 р. щодо дати подання апеляційної скарги 08.05.2023 р., апеляційний суд відзначає, що дійсно датою первісного звернення з клопотанням про поновлення пропущеного строку є 5 травня 2023 р. згідно дати поштового відправлення на конверті, проте допущена в згаданій постанові описка не впливає на суть вирішеного питання про відмову в поновленні пропущеного строку апеляційного оскарження.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити адвокату Клімченку М.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник