ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/431/23 Справа № 701/389/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Маренюк В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №701/389/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Маньківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючу, інваліда ІІ гр. , ІПН: НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн., що складає одну тисячу неоподатковувавних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено звільнити від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону Україн «Про судовий збір», як інваліда ІІ групи.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 23.04.2023 року о 23 год. 23 хв., була зупинена по вул. Соборна, що в смт. Маньківка Уманського (Маньківського) району, Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "ЗАЗ 110307", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода) та відмовилась від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням законодавства про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Маньківського районого суду Черкаської області від 04.07.2023 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що 23.04.2023 біля 19 год. її чоловіку було заподіяно тілесні ушкодження, вони викликали працівників поліції та звернулися за медичою допомогою, в подальшому вони звернулися до Маньківського ВП для надання показів, однак там їх звинуватили щодо нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку і вони поїхали. Через 100 метрів їх зупинили працівники поліції з якими вони вже мали розмову та запропонували їй пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, при цьому направлення на проходження медичного огляду їй не виписували.

Вважає, що працівники поліції скористалися ситуацією, що сталася для притягненя її до адміністративної відповідальності, і склали 23.04.2023 о 23 год. 58 хв. відносо неї протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому вона, 24.04.2023 о 00 год. 30 хв. добровільно пройшла медичний огляд, шляхом самозверення, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в КНП «Маньківська ЦРЛ», відповідно до висновку №000317, ознак сп`яніння не виявлено.

Зазначила, що вона є інвалідом ІІ групи, в період з 19.04. по 25.04.2023 року проходила лікування у лікаря невролога і за станом здоров`я алкогольні напої не вживає.

Апелянт наголошує, що на момент зупинки автомобіля вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Вважає, що зупинка її автомобіля була здійснена поліцейськими незаконно, оскільки задній номерий знак автомобіля мав освітлення, а поліцейські назвали причину зупинки саме відсутість його освітлення. Вказує, що свідки, залучені працівниками поліції, особисто не бачили та не чули її відмови від проходження медичного огляду, про факт відмови їм стало відомо зі слів працівника поліції. Вважає, що в її діях відсутій склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та її захисника Слободянюка І.В., які приймали участь у режимі відеоконференції з Маньківським районним судом Черкаської області, та підтримали вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492172 від 23.04.2023 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 , 23.04.2023 року о 23 год. 23 хв., була зупинена по вул. Соборна, що в смт. Маньківка Уманського (Маньківського) району, Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "ЗАЗ 110307", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода) та відмовилась від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.04.2023 року, де зафіксована відмова ОСОБА_1 , від огляду. (а.с.3);

-даними направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.04.2023 року, де зафіксована відмова ОСОБА_1 , від огляду в лікарні. (а.с.4);

- даними рапорту від 23.04.2023 року старшого інспектора СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Юрія Грабового. (а.с.5);

- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події на якому зафіксовано факт керування автомобілем, зупинки та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку ОСОБА_1 (а.с.8).

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що дії працівників поліції були незаконними під час зупинки її автомобіля, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 оскаржувала дії працівників поліції у встановленому законом порядку, будь-якого процесуального рішення з цього приводу не прийнято.

Твердження апелянта про те, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніня під час зупики автомобіля, оскільки наявний медичний висовок відповідно до якого 24.04.2023 в 00:45 год. у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніня, є неспроможними, і вони були предметом розгляду судом першої інстанції, який вказав, що оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичого чи ішого сп`яніння або перебувая під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що ОСОБА_1 зроблено не було, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд. Крім того, їй вміняється відмова в проходженні огляду на стан алкогольного с`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про наявність інвалідності та перебування на лікуванні у лікаря невролога на момент події, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і спростовуються, як вищевказаним диском з відеозаписом події від 23.04.2023 за участю ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі, щодо невизнання своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова судді Маньківського районного суду Черкаської області від 04.07.2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а :

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 04 липня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка