ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1112/23 Номер провадження 33/814/1251/23Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,

за участі:

захисника адвоката Грищенка Є.С.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грищенка Є.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536, 80 грн. в дохід держави.

Постановою судді Гаркавенко В.С. визнаний винуватим в тому, що він 26.03.2023 року, о 21.33 год., по вул.Вокзальна, 5, в м.Миргород Полтавської області, керував автомобілем „Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що транспортний засіб перебував у нерухомому положенні на узбіччі дороги, оскільки зламався, а ОСОБА_1 , щоб його не покидати, був вимушений залишитися в ньому на ночівлю.

Наявний в матеріалах відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, складається з уривків, які могли бути оброблені, а тому не являється належним доказом.

Вислухавши захисника Грищенка Є.С. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даної вимоги закону не виконав, провів неповне та необ`єктивне дослідження обставин справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом заперечив. Вказав, що разом з друзями поверталися з риболовлі і під час руху автомобіль почав глохнути та в подальшому зупинився. Було прийнято рішення відкотити його на узбіччя дороги, а зранку вжити заходів щодо його ремонту. При цьому, ОСОБА_1 , задля збереження авто, був вимушений залишитися в ньому на ночівлю.

Такі твердження апелянта нічим не спростовані.

Як вбачається із приєднаного до матеріалів справи відеозапису, в момент, коли поліцейські під`їхали, автомобіль „Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у нерухомому стані та був припаркований на узбіччі дороги. При цьому, у салоні вказаного авто було ввімкнено світло.

Також на відео з місця події не зафіксовано обставин руху та зупинки транспортного засобу, запис починається з моменту, коли поліцейські спілкуються із ОСОБА_1 неподалік автомобіля.

Таким чином, наведене підтверджує доводи апеляційної скарги, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на спростування вищевказаних показань особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про обставини події.

Крім того, відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Положеннями п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року роз`яснено, що якщо водій ухилявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння, то відповідні його дії та

ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про

адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох

свідків, що є підставою для притягнення порушника до

адміністративної відповідальності.

З переглянутого відео вбачається, що працівники поліції виявили у водія транспортного засобу „Ford Transit ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився. При цьому, із розмови працівників поліції стає зрозуміло, що свідки поліцейськими не залучалися та присутні під час безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду не були.

Не містить таких даних і протокол про адміністративне правопорушення, у відповідній графі якого відсутні будь-які дані про наявність свідків вчинення даного правопорушення. Пояснення осіб, які могли бути очевидцями відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, в матеріалах справи також відсутні.

Тобто, працівниками поліції складено матеріали про адміністративне правопорушення за відсутності двох свідків, присутність яких при фіксації ухилення (відмови) водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння є обов`язковою умовою для його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому, передбачене нормами ч.2 ст.266 КпАП України застосування поліцейськими безперервної відеозйомки, як альтернативи присутності двох свідків, можливе лише під час проведення огляду на стан сп`яніння, а не відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Грищенка Є.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська