Справа № 127/5465/22
Провадження № 33/801/495/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В., одержавши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

10 травня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову суду від 19 жовтня 2022 року. До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, мотивоване тим, що суд першої інстанції виніс коротку постанову за його участі 19 жовтня 2022 року, однак повний текст був зачитаний без нього 24 жовтня 2022 року та внесений до ЄРСР 25 жовтня 2022 року. Вважає, що оскільки ним взагалі не було отримано повний текст оскаржуваної постанови, то строк підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом цієї статті строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення починає обраховуватися з дня винесення такої постанови.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 19 жовтня 2022 року. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні були присутні: ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паламарчук С. В. (а. с. 30).

Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 10 травня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку.

Посилання ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду на те, що копію оскаржуваної постанови він не отримував та що її було проголошено без його участі, не заслуговує на увагу, оскільки початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції законодавець пов`язує з моментом її винесення, а не з моментом вручення копії цієї постанови особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд наголошує, що у момент винесення постанови ОСОБА_1 та його захисник адвокат Паламарчук С. В. були присутні у судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

За таких обставин, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід відмовити в поновленні такого строку і на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.

Крім того, з досліджених матеріалів справи вбачається, що адвокатом Паламарчуком С. В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 уже шість разів подавались апеляційні скарги на постанову суду першої інстанції.

Так, постановою Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а. с. 41-42); постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу разом з додатками повернуто особі, яка її подала (а. с. 52-53); постановою Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала (а. с. 66-67); постановою Вінницького апеляційного суду від 07 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а. с. 88-89); постановою Вінницького апеляційного суду від 06 березня 2023 року апеляційну скаргу захисника Паламарчука С. В., подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року повернуто особі, яка її подала (а. с. 104-105); постановою Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2023 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 відмовлено, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Паламарчука С. В. на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року повернуто йому як особі, яка її подала (а. с. 116-118).

Норми КУпАП не містять правового регулювання питання зловживання процесуальними правами, однак така заборона є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права, тому для вирішення таких питань застосуванню підлягають норми КАСУ.

Кодекс адміністративного судочинства України, наповнений великою кількістю новел. Зокрема, в ньому міститься термін «зловживання процесуальними правами». Проте чинний КАСУ не містить визначення цього поняття, а визначає у ст. 45 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею або колегією суддів за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 45 КАСУ з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 814/218/14 зазначено, що враховуючи конкретні обставини справи, суд може визнати зловживання процесуальними правами вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи або виконання судового рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не повинно допускатися. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад судочинства в цілому. Тому, враховуючи обставини даної справи, суд вправі визнати зловживання процесуальними правами звернення із апеляційними скаргами та клопотаннями про поновлення строку з тотожних підстав.

З урахуванням викладеного апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що у випадку повторного звернення з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку аналогічного змісту, суд буде вправі накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 149 КАСУ у розмірі від 805,20 грн до 8052,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська