Провадження №3/756/5/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха Оксана Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 211670 від 14.07.2021 та серії ААБ № 211669 від 14.07.2021, ОСОБА_1 28.02.2020 о 11:19 год. в м. Києві по пр. Героїв Сталінграда, 8, корпус 3, керуючи автомобілем Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишила, чим порушила п.п. 10.1; 12.3; 2.10 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Захисник Переяславська М.В. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. У попередньому судовому засіданні від 10.12.2021 пояснила, що 28.02.2020 р. з 09.30 години до 11.30 години ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою м. Києві по пр. Героїв Сталінграда, 8, разом з тим остання не була учасником дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться у протоколі. 14.07.2021 року автомобіль Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений співробітниками патрульної поліції, які повідомили ОСОБА_1 , що вказаний автомобіль знаходиться у розшуку у зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з необхідністю формування правової позиції та надання доказів своєї невинуватості ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Автолайф центр» для здійснення експертизи, а саме: огляду лакофарбового покриття автомобілю Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 . 27.07.2021 року ТОВ «Автолайф центр» було надано Акт виконаних робіт № Н000092864, відповідно до якого експерт зазначив, що «товщина лакофарбового покриття в нормі. Слідів виконання кузовного ремонту не виявлено».

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні від 10.12.2021 пояснила, що 28.02.2020 об 11-19 год. вона була свідком ДТП за участю автомобіля Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , та транспортного засобу Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , під час якої автомобіль Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав правою передньою частиною бампера у припаркований автомобіль Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , після чого розвернувся та залишив місце ДТП.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Постановою від 10.12.2021 у справі призначено комплексну судову експертизу (транспортно-трасологічну та експертизу лакофарбових покриттів).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, свідка ОСОБА_2 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 «а» Правил дорожньогоруху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У судовому засіданні досліджено наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 211670 від 14.07.2021, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 211669 від 14.07.2021; рапорт інспектора роти № 7 батальйону № 2 полку № 1 Корабельнікової К.В.; схему місця ДТП від 28.02.2020; протокол огляду транспортного засобу від 14.07.2021; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; висновок експертів № 30826/22-52/30827/22-34 від 16.03.2023 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи лакофарбового покриття у справі про адміністративне правопорушення № 756/14173/21.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 211670 від 14.07.2021 зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1; 12.3 ПДР України, в результаті чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаного транспортного засобу.

Згідно пояснень, наданих потерпілою ОСОБА_3 під час складання протоколу, остання очевидцем ДТП не була та висновки щодо причетності ОСОБА_1 нею зроблені за результатами отриманої інформації з чужих слів.

Як вбачається з рапорту інспектора роти № 7 батальйону № 2 полку № 1 Корабельнікової К.В. відомості щодо ДТП були отримані з пояснень потерпілої ОСОБА_3 , яка у свою чергу не була очевидцем вказаного ДТП.

Схема місця ДТП, додана до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 211670 від 14.07.2021 та серії ААБ № 211669 від 14.07.2021, містить відомості стосовно одного учасника вказаної події та його транспортного засобу, а саме щодо ОСОБА_3 , автомобіль Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , який має наступний перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень: пошкодження заднього бампера з лівої сторони та лакофарбового покриття на місці пошкодження.

Транспортний засіб ОСОБА_1 оглянутий в цей день не був, проте, з протоколу огляду транспортного засобу від 14.07.2021 вбачається, що при візуальному огляді виявлено скол на передньому бампері з правого боку, подряпина на передньому бампері з лівого боку, нижньої частини. Разом з тим, як зазначила ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, відібраних під час складання протоколів, вказані пошкодження є наслідком ДТП, яка мала місце в 2018 році.

При цьому, відповідно до висновку експертів № 30826/22-52/30827/22-34 від 16.03.2023 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи лакофарбового покриття встановлено, що на облицюванні переднього бампера автомобіля Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , справа наявна подряпина зі сколом ЛФП, яка утворена в процесі щільного контактування з якимось твердим об`єктом, тип (вид) та значущі характеристики якого встановити трасологічними методами неможливо. З лівої сторони бампера автомобіля Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджень не виявлено. У зв`язку з ненаданням автомобіля Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_2 , на дослідження, неможливо встановити відповідність пошкоджень на передньому бампері автомобіля Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , обставинам ДТП, яка мала місце 28.02.2020.

Відповідно до Акту виконаних робіт № Н000092864 від 27.07.2021, оглядом Mercedes Benz GLE 43 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , проведеним ТОВ «Автолайф центр» встановлено, що товщина лакофарбового покриття в нормі, слідів виконання кузовного ремонту не виявлено.

Надаючи оцінку поясненням свідка, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.04.2020 року у справі № 161/5372/17, відповідно до якої обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

Разом з тим, обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення не підтверджуються матеріалами, долученими до протоколів, та висновком за результатами проведеної експертизи, інших об`єктивних доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суду не надано, а тому пояснення свідка у даному випадку не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З урахуванням наведеного, зібрані під час складання протоколу матеріали не можуть бути визнані судом належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 252, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха