ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 серпня 2023 рокуСправа №: 695/2531/23
Номер провадження 3/695/1715/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №840221 від 03.07.2023, ОСОБА_1 03.07.2023р. о 11 год. 40 хв. у громадському місці по вул.. Руслана Шеремета, в центрі села, біля магазину «Маркет» висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок та спокій громадян.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечила та вказала, що дійсно між нею та ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 виник конфлікт, однак останній відбувався біля подвір`я ОСОБА_1 , при цьому вона останнього нецензурними словами не ображала, а тому своєї провини вона не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя враховує, що відповідно до ст.. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей з метою забезпечення громадського спокою, нормальних умов для праці та відпочинку людей, а також для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшений вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-1 У).

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Таким чином, стаття 173 КУпАП визнає певні дії як дрібне хуліганство лише за умови, що вони були поєднані з порушенням громадського порядку та (або) спокою громадян.

У матеріалах справи, окрім, протоколу про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.07.2023р. із змісту якого вбачається, що 03.07.2023р. о 12 год. 00 хв. жінка, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , висловлювалась нецензурною лайкою в її адресу та адресу її неповнолітнього сина ОСОБА_3 ..

До матеріалів справи доданий DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції, переглядом яких судом встановлено, що працівники поліції приїхали на виклик ОСОБА_2 , відібравши в неї пояснення, приїхали до ОСОБА_1 та не дивлячись на заперечення останньої склали протокол про адміністративне правопорушення.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Вказаних вище доказів недостатньо для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого саме за ст. 173 КУпАП, оскільки її дії не охоплюються вказаною статтею, адже будь-які докази, які б вказували на те, що її дії були направлені на порушення громадського порядку та вчинені з хуліганських мотивів, які полягали у явній неповазі до моральних засад суспільства, демонстрації своєї зневаги до існуючих правил і норм поведінки при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Так із письмових пояснень ОСОБА_2 взагалі неможливо встановити, яка саме жінка ображала її та її сина, де вказана подія відбулася та за яких обставин.

Із відеозаписів, що додані працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_2 надаючи пояснення спирається на пояснення свого сина ОСОБА_3 ..

При цьому працівниками поліції не було опитано інших можливих свідків, адже подія, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення відбулася в центрі села майже о півдні.

За положенням ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де "Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Сурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Разом з тим докази того, що ОСОБА_1 нецензурно лаялася у громадських місцях, образливо ставилася до ОСОБА_2 чи її сина та вчиняла інші дії, що порушують громадський порядок, спокій громадян і мала умисел на порушення громадського порядку відсутні.

З огляду на викладе вище у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП належить закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.7,173,245,247,251,252,256,280,283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В. Середа