Єдиний унікальний номер 725/3670/23
Номер провадження 3/725/1692/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13.05.2023 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав, шарпав за одяг, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

Такі дії ОСОБА_1 згідно вказаного протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 13.05.2023 року він викликав працівників поліції, оскільки його дружина була відсутньою протягом двох діб вдома. Приїзд працівників поліції співпав з повернення дружини додому, яка весь цей час проводила на власний розсуд з подругою та імовірно вживала алкогольні напої. Не заперечував того факту, що він висловлював своє обурення поведінкою дружини, натомість не застосовував до неї фізичного насильства. Його емоційне спілкування працівниками поліції було розцінене як домашнє насильство, а тому вони склали протокол.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 , заперечувала факт застосування до неї насильства з його боку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок збирання доказів покладається на орган, уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення.

Так, на підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції до матеріалів справи долучено лише письмове пояснення потерпілої, проте остання в судовому засіданні такі свої пояснення спростувала, при цьому відсутні будь-які інші докази на підставі яких можна було б підтвердити обставини, що викладені у протоколі чи спростувати пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим фізично не могла вчиняти вказаних у протоколі дій.

Зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом повинна доводитися обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінюються за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись однозначним та беззаперечним доказом вини, а обставини відображенні у ньому мають бути підтвердженні сукупністю інших доказів.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, матеріали справи не містять сукупності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №141332 від 13.05.2023 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 1, 3, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 33,34,35, 283, 284, 285, 294, 173-2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна