КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 33/824/1761/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі тисячу неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 04 січня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, зокрема, просив поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що про її наявність скаржнику стало відомо 29 грудня 2022 року, після чого він одразу прибув до суду та того ж дня отримав її копію.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що він відмовився від поїздки до лікаря, бо перевозив техніку, та не хотів позбутися роботи. Вказуючи, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що жодні ознаки наркотичного сп`яніння у нього відсутні. Від керування транспортного засобу його відсторонено не було. Під час складання протоколу та пропозиції щодо проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським не були залучені свідки. Крім того, скаржнику не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята судом 06 липня 2022 року, а апеляційну скаргу подано скаржником 04 січня 2023 року, тобто з пропуском процесуального строку на її апеляційне оскарження.

Разом з тим, як зазначає скаржник та підтверджується матеріалами справи, останній був відсутній під час прийняття оскаржуваної постанови, а її копію отримав 29 грудня 2022 року.

Виходячи з наведеного та керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

У судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділ І Інструкції).

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196565, ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року о 13 год. 03 хв. керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук; не природня блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 , поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, від якого ОСОБА_1 відмовився. При цьому, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху. На що ОСОБА_1 зазначив: «Виписуйте».

Зазначене спростовує доводи скаржника щодо не роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Після складення протоколу, у якому міститься повна інформація щодо суті правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його зміст та надано його на ознайомлення.

Факт ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу, підтверджується його підписом проставленим у протоколі.

У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» жодних заперечень щодо складеного відносно нього протоколу, скаржник не зазначив.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено водійське посвідчення та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що спростовує посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилання скаржника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності свідків, є безпідставним, оскільки обставини складання протоколу щодо проведення огляду скаржника на стан сп`яніння фіксувалися поліцейським із застосуванням технічного запису (нагрудної відеокамери №АА 00637), а відтак, присутність двох свідків, виходячи з приписів ст. 266 КУпАП, не є обов`язковою.

Причина відмови скаржника від проходження огляду, на яку він посилається у апеляційній скарзі, а саме, що йому необхідно було перевезти техніку та він не хотів позбутися роботи, не свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Та не повідомлялася ним при складенні протоколу у поясненнях.

Наданий скаржником до суду апеляційної інстанції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клініка «Соціотерапія» від 14 жовтня 2021 року, що був складений 11 жовтня 2021 року о 19 год. 50 хв., не є належним доказом у справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, звернення КНП «Київська міська наркологічна клініка «Соціотерапія» було здійснено вже за перебігом двох годин від часу зупинення та складання протоколу про адміністративне правопорушення 11 жовтня 2021 року.

Посилання скаржника на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що жодні ознаки наркотичного сп`яніння у нього були відсутні, є безпідставними, оскільки відеозапис фіксує процедуру проведення огляду на стан сп`яніння та не може бути підтвердженням наявності чи відсутності у особи ознак сп`яніння.

Слід зазначити, що ст.130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння. Отже, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі виходячи з положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: