ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1965/23 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/419/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Великанова М.О., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Великанова М.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 24 лютого 2023 року приблизно о 15 годині 02 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. І. Сікорського біля будинку № 315 у м. Запоріжжя, керував автомобілем д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 0,68 проміле).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Великанов М.О. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд не врахував правове значення відсутності моменту проходження огляду на стан сп`яніння на відеозаписах.

Апелянт вважає, що відеозаписами не зафіксовано процес огляду особи, що є єдиним належним доказом факту дотримання вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписами не зафіксовано те, що працівники поліції під час огляду застосовували технічні засоби відеозапису або залучали двох свідків. Огляд на стан сп`яніння не є дійсним, а всі документи, складені у зв`язку з проведенням огляду є недопустимими доказами.

Матеріали не містять доказів, які можуть підтвердити проведення періодичної повірки газоаналізатора Драгер 6820.

Суд не здійснив перевірку того, що Драгер 6820 має документи про проведення повірки, оскільки калібрування і повірка є різними поняттями.

Матеріали провадження не містять доказів дотримання працівниками порції вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння при проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Крім того, місцевий суд не врахував того, що ОСОБА_1 бере участь у захисті України від агресії росії, перебуває на військовій службі.

ОСОБА_1 під час події не було роз`яснено право пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Вказує, що законодавство України не встановлює порядок самостійного проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а положення КУпАП не містять норм про те, що документи, складені за результатами самостійного проходження огляду, є недопустимими доказами у справі. Апелянт вказує, що копія висновку про результати огляду, яка додається до скарги є допустимим доказом та повинна бути дослідження з урахуванням обставин справи. Однак, місцевий суд вказаний доказ не дослідив, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не отримував копію постанови, а справа була розглянута без нього.

Також просить витребувати з УПП в Запорізькій області копію свідоцтва про повірку газоаналізатора для встановлення наявності або відсутності факту проведення повірки з дотримання інтервалу в 1 рік. Просить дослідити висновок щодо результатів медичного огляду від 24.02.2023 року.

Постанову районного суду захисник просить скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо поновлення строків апеляційного оскарження.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

В клопотанні апелянт вказує, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , постанова суду першої інстанції не направлялась на його адресу, що на думку сторони захисту, стало перешкодою для реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження.

Суд апеляційний інстанції, враховуючи що вказані доводи клопотання не спростовані матеріалами справи, дійшов до висновку, строк на апеляційне оскарження особою, яку притягнуто до відповідальності пропущений з поважних причин і відповідно існують підстави для його поновлення.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті справи.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника адвоката Великанова М.О., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати і закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти росії» та «Карелін проти росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу вказано, що 24 лютого 2023 року приблизно о 15 годині 02 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. І. Сікорського біля будинку №315 у м. Запоріжжя, керував автомобілем д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 0,68 проміле).

Суд першої інстанції в основу винуватості ОСОБА_1 поклав наступні докази: рапорт працівника поліції А. Бахмацького (а.с.2), рапорт працівника УПП в Запорізькій області А. Тригуб (а.с.3), роздруківку з приладу «Драгер» (а.с.4), акт огляду (а.с.5), відомості з оптичного носія інформації у вигляді СД-диску (а.с.7).

На підставі вказаних доказів, місцевим суд визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками, оскільки приймаючи зазначене рішення про визнання винним ОСОБА_1 в інкримінованому порушенні, суд першої інстанції залишив поза увагою приписи законодавчих вимог, що визначають коло обставин, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вислухавши сторону захисту та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є слушними та такими, що потребують уваги суду.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально скласти протокол, а й надати докази обставин, які є обов`язковими для доказування в процесі притягнення особи до адміністративної відповідальності (надати зафіксовані обставини за допомогою свідків або відеозапису).

Апеляційний суд наголошує, що якість формування матеріалів протоколу є важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.

Так, переглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції встановив недотримання працівником поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції № 1026 щодо порядку фіксування пропозиції пройти огляд, проходження огляду на стан сп`яніння, відмови ОСОБА_1 від огляду в закладі охорони здоров`я та його згоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Змістом відеозаписів під найменуванням ААД #407113» та «ААД№407113» зафіксовано лише факт зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та стадію складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Працівник поліції, який здійснював складання матеріалів, відповідно до відеозапису під найменуванням «ААД№407113» не забезпечив належним чином фіксування обставин, які підлягають доказуванню.

Відповідно до роздруківки з приладу «Драгер» (а.с. 4) огляд ОСОБА_1 за допомогою вказаного приладу було проведено 24 лютого 2023 року о 15.33 год., але жодний з доданих до протоколу фрагментів відеозаписів не містить запису у вказаний час

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам справи, внаслідок чого дійшов до неправильного висновку про наявність доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)..

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що встановлені під час перегляду справи недоліки і порушення дають підстави для визначення того, що докази в справі поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення.

Висновок суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Великанова М.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Великанова М.О. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/1965/23