КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/827/23Головуючий у І інстанції: Токман Ю. Ф.
Провадження №33/824/3817/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

08 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Меньківського Володимира Анатолійовича, на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп..

14 липня 2023 року адвокат Меньківський В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся із апеляційною скаргою в тексті якої містилося клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с.26-39).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилався на отримання повного тексту оскаржуваної постанови лише через два дні після оголошення постанови судом.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання адвоката та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.

За змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат є фахівцем у галузі права, а відтак обізнаний із нормами права, які регламентують порядок та строки подачі апеляційної скарги на постанову судді суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 26 червня 2023 року Голосіївським районним судом м. Києва винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що її розгляд 26 червня 2023 року відбувався у присутності захисника ОСОБА_1 адвоката Меньківського В.А., який висловлювавпозицію щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

До початку судового розгляду - 26 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Меньківський В.А. особисто звертався до суду першої інстанції з клопотанням про закриття адміністративного провадження (а.с.17-21).

З урахуванням викладеного, вважаю необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Меньківського В.А., який посилається на отримання повного тексту оскаржуваної постанови лише через два дні після оголошення оскаржуваної постанови судом, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки з огляду на ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду відраховується з дня її винесення, а не отримання її копії учасником судового провадження, і враховуючи, що кінцевий строк подачі апеляційної скарги припадав на 6 липня2023 року, а поважних причин пропуску строку правопорушником наведено не було, то апеляційну скаргу подано з пропуском цього строку.

Слід зауважити, що відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Відомостей про оголошення судового рішення іншого дня матеріали справи не містять, навпаки, в день розгляду справи, а саме 26червня 2023 р. і була оголошена постанова. Оголошення судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Додатково слід зауважити, що не присутність учасників процесу при оголошенні постанови чи залишення ними зали судового засідання, що залежить виключно від волі учасників провадження, не можливо віднести до істотних перешкод чи труднощів для своєчасного оскарження судового рішення.

Отже, доводи апелянта щодо отримання повного тексту оскаржуваної постанови лише через два дні після оголошення постанови судомслід визнати неспроможними, оскільки не перебуваютьу площині поважних причин пропуску процесуального строку.

З цього приводу суд додатково вважає за необхідне зауважити на застосуванні, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, рішень Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності нових документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 та її захисником права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, ініціатором клопотання не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що ОСОБА_1 та її захисник не були позбавлені права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату Меньківському Володимиру Анатолійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус