Справа №461/5050/23
Провадження №3/461/1721/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Завади Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 22.09.2021 року, виданий 4627,-

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2023 о 20 год. 23 хв в зону митного контролю пункт пропуску «Смільниця» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером BC0471PA/BC3231XF під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , з товаром: «меблева фурнітура», який переміщується в митному режимі імпорт за попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA20900/ та попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA209000/2023/751250.

Як підставу для переміщення товару, водієм фірми перевізника до митного контролю подано наступні документи, на яких проставлено штамп «ПІД МИТНИМ КОНТРОЛЕМ» № 499: - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 26.05.2023 року; - рахунок-фактура (Invoice) № FA/6/05/2023/EX від 25.05.2023 року; - митна декларація (MRN) 23PL402010E0789390 - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 26.05.2023 року - рахунок-фактура (Invoice) № FA/9/05/2023/EX від 25.05.2023 року; - рахунок-фактура (Invoice) № FA/8/05/2023/EX від 25.05.2023 року; - митна декларація (MRN) 23PL402010E0787414.

Відповідно до поданих документів, на митну територію України транспортним засобом з реєстраційним номером BC0471PA/BC3231XF на адресу ТОВ «СЕВТЕС» (Україна, 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 238, кабінет 55) вдправлено товар «меблева фурнітура» у кількості 343 упаковки, вартістю 19808,76 злотих.На адресу ТОВ «САБВУРІ ОПТ» (Україна, 79035, м.Львів, вул. Левицького, буд. 12, офіс 21) переміщується товар: «меблева фурнітура» у кількості 173 упаковки., вартістю 20613,82 злотих Відправником товару зазначена компанія «FF TRADE SP Z ОО» (37-700 PRZEMYSL, JASINSKIEGO, . Польща). У ході здійснення митного контролю транспортного засобу, а саме гід час проведення огляду переміщуваного вантажу (акт митного огляду від 2 І .5.2023), крім заявленого товару, виявлено товари загальною кількістю 25110 штук, які не зазначені у товаросупровідних документах, а саме:

-стабілізатор з гвинтом (арт. 3389) 20 000 штук ;

- закрита кулькова направляюча (арт. 2373) 210 штук ;

- регульована ніжка (арт. 3522) 2 ОООштук ;

- засувка для фасадів без ручки з гумовим наконечником (арт. 3526) 500 штук.

- торцева кришка балки ( без артикула) 2 000 штук

- кінцева вагова (без артикула) 200 штук

трубний підшипник (без артикула) 200 штук.

Після виявлення незадекларованого товару, в салоні вантажного транспортного засобу водія було виявлено наступні документи: - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 26.05.2023 року; рахунок- фактура (Invoice) № FA/7/05/2023/EX від 25.05.2023 року та рахунок-фактура (Invoice) № 28/2023 від 26.05.2023; митна декларація (MRN)23PL402010E0787382 та (MRN) 23PL402010E0787406.

Загальна вартість товару згідно виявлених товаросупровідних документів становить 6295,61 злотих Відповідно до рахунок-фактура (Invoice) № 28/2023 від 26.05.2023 року вартість незадекларованих товарів становить 792,08 злотих, згідно курсу НБУ 6891,096 грн. Відповідно до рахунок-фактура (Invoice) № FA/7/05/2023/EX від 25.05.2023 року вартість незадекларованих товарів становить 5503,53 злотих, згідно курсу НБУ 47880,711 грн. Враховуючи викладене встановлено, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів їх кількості, та вартості.

ОСОБА_1 в судовому засіданню вину не визнав та повідомив, що в якості водія перевозив меблеву фурнітуру з республіки Польща до України. Як підставу для переміщення товару самостійно подав відповідні документи, зокрема декларацію, міжнародну-товарно-транспортну накладну, тощо. Про те, що перевозить незадекларовані товари не знав. Вказав, що був присутній при завантажені товару, однак правом звірити кількість такого завантажуваного товару не скористався. Просив суд не враховувати відібрані у нього інспектором митниці пояснення, оскільки такі пояснення він писав «під диктовку» та під дією психологічного тиску службових осіб Львівської митниці.

Представник ОСОБА_1 адвокат Завада Т.Р. подав до суду письмові пояснення, у яких вказав, що перевізники несуть відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що місять неправдиві відомості виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Захисник вказує, що Львівською митницею в протоколі зазначено, що в ході огляду салону вантажного транспортного засобу було виявлено документи, однак такі до матеріалів справи не долучені.

Крім того, захисник вважає, що митні декларації типу ІМ40ЕЕ №UA20900/ та типу ІМ40ЕЕ №UA209000/2023/751250 були попередніми митними деклараціями, а відтак в силу вимог ч. 7 ст. 259 МК України, декларант не може нести відповідальність за достовірність відомостей, наведених в попередній декларації, оскільки така відповідальність настає з моменту настання обставин, викладених в ч. 7 ст. 259 МК України обставин.

Суд, заслухавши думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховування від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, кількості, країни походження, маркування (торгової марки), неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколом про порушення митних правил № 0634/20900/23 від 28.05.2023 року;

-міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 26.05.2023 року;

-рахунок- фактура (Invoice) № FA/7/05/2023/EX від 25.05.2023 року

-рахунок-фактура (Invoice) № 28/2023 від 26.05.2023;

-митна декларація (MRN)23PL402010E0787382 та (MRN) 23PL402010E0787406.

-первинними поясненнями ОСОБА_1 від 28.05.2023 року, у яких останній свою вину визнав.

Вищенаведені докази засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, містять дані про товаросупровідні документи подані для переміщення товару, вказують на обставини виявлення факту подання до митного органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, кількості, країни походження, маркування (торгової марки), неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, є належними та допустимими.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Крім того, суд погоджується з представником митниці, що первинні пояснення відібрані в гр. ОСОБА_1 в момент вчинення правопорушення вважаються найбільш щирими та достовірними на противагу тим, які вже надані особою в ході дослідження матеріалів справи в суді, де гр. ОСОБА_1 надавалася правнича допомога захисника. Належних та допустимих доказів психологічного тиску на ОСОБА_1 з боку службових осіб Львівської митниці під час відібрання у нього первинних пояснень стороною захисту суду не надано.

Відповідно дост. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку суть правопорушення наведена у протоколах представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_1 у цій справі доведена поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

При цьому суд обізнаний з рішенням Конституційного суду України у справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) від 5 липня 2023 року № 5-р(ІІ)/2023 за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України(щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, однак враховує, що вказаний абзац ст. 483 Митного кодексу України втрачає свою чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

Крім того, суд приходить до висновку, що накладення на правопорушника покарання у вигляді у штрафу в розмірі 100% вартості товару та конфіскації такого товару не буде надмірним для ОСОБА_1 , оскільки товар, що підлягає конфіскації не належить на праві власності останньому.

Відповідно до матеріалів справи, вартість предмету порушення митних становить 47880,71 грн.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених упункті 3 статті 461цього Кодексу,а такожз іншихпонесених митнимиорганами витратна провадженняабо розглядсправи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що був предметом порушення митних правил, а саме 47880,71 грн.

Виявлений відповідно до протоколу № 0634/20900/23 від 28.05.2023 р. товар, який був безпосереднім предметом порушення митних правил - конфіскувати в дохід держави, а у разі неможливості конфіскації товару стягнути, згідно ч.2 ст.541 МК України, з ОСОБА_1 , його вартість, що становить 47880,71 грн, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби України 616,22 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2023 року.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Д. Мироненко