Справа № 489/2248/22
Провадження № 33/812/170/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17000 грн. штрафу,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325948 о 20 год 34 хв 27 липня 2021 року ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Свиридова в районі будинку № 4 в м. Миколаєві, керував мотоциклом ИЖ-П5К номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння встановлений поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів з результатом 1,42%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а висловив свою незгоду з підозрою поліцейського; вважає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом оскільки з нього не вбачається від якого саме огляду, на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, водій відмовився; в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури направлення на огляд і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я; водія не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про порушення поліцейськими процедури оформлення правопорушення.

Також апелянт зазначав, що протягом двох годин після складання протоколу пройшов огляд на стан сп`яніння в КУ «Обласний наркологічний диспансер», за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено.

Посилався на безпідставне зазначення у протоколі порушення ним пункту 2.5 ПДР, неузгодження показань свідків з даними, викладеними у протоколі та порушення судом правил підсудності.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом ; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції № 1452).

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що о 20 год 34 хв 27 липня 2021 року ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Свиридова в районі будинку № 4 в м. Миколаєві, керував мотоциклом ИЖ-П5К номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Стан сп`яніння встановлений поліцейським з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер.

З акту огляду на стан сп`яніння вбачається, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак стану сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода.

Результатом огляду є 1,42 ‰ алкоголю в крові.

Акт огляду містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатом огляду.

Зазначені вище обставини підтверджуються також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на досліджені докази, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія

(посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування траспортним засобом, тимчасовий талон на право керування траспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (стаття 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Відповідно до довідки, наявної в матеріалах справи згідно облікових баз даних МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Отже, за статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративні правопорушення повинно бути накладено у межах санкції статті, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, відсутності відомостей, про те, що особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до нього санкції статті в частині накладення штрафу, а позбавити його права керування транспортними засобами неможливо, що прямо передбачене Постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Крім іншого, апелянт посилався на те, що протягом двох годин після складання протоколу пройшов огляд на стан сп`яніння в КУ «Обласний наркологічний диспансер», за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено.

При цьому апелянт зазначив, що додає до апеляційної скарги відповідну довідку. При отриманні апеляційної скарги судом такої довідки не було виявлено, про що було складено акт та направлено апелянту. Проте, до часу розгляду справи судом апеляційної інстанції довідка суду не надана.

Крім цього, у тексті апеляційної скарги зазначено «… про що свідчить довідка КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР від _____. Згідно з довідкою ОСОБА-1 о 4:00 ______ пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено».

За таких обставин апеляційний суд вважає, що цей довод апеляційної скарги є неспроможним, оскільки жодним належним доказом не підтверджений та суперечить обставинам справи, яка переглядається.

Також апелянт посилався на безпідставне зазначення у протоколі порушення ним пункту 2.5 ПДР, на неузгодженість показань свідків з даними, викладеними у протоколі та порушення судом правил підсудності.

Ці доводи апеляційної скарги є безпідставним, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» ПДР, свідки до складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не залучалися та не допитувалися судом, місцем скоєння адміністративного правопорушення є м. Миколаїв, а альтернативної підсудності за статтею 130 КУпАП не передбачено.

Отже, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не висловив зауважень, на які посилається в апеляційній скарзі, то апеляційний суд розцінює це як намагання ввести суд в оману стосовно обставин справи та обставин складання протоколу, а також як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як особою, яка взагалі не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, свідчить про його особливий цинізм, неповагу до суспільства та законів України, а також встановлює окрему адміністративну відповідальність, передбачену статтею 126 КУпАП.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук