Провадження № 3/742/698/23
Єдиний унікальний № 742/1796/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Короткої А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №065854 від 11.04.2023 року вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він нібито 11.04.2023 року о 6 год. 30 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Індустріальній, керував автомобілем ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що засвідчують покази приладу газоаналізатора «Драгер», тест №1786 від 11.04.2023 року з позитивною пробою 1.42 проміле, та диск з відеофіксацією, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.п.6).

Разом з цим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маркович А.Ю. надав суду письмове клопотання, в якому просив закрити дану справу про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що при складенні даного адміністративного протоколу працівниками поліції було допущено низку порушень, які унеможливлювали взагалі складання адміністративного протоколу та направлення його до суду, а саме: з долученого до адміністративного протоколу відеозапису, який згідно зі ст.251 КУпАП є джерелом доказів, вбачається, що працівники поліції надають ОСОБА_1 прилад газоаналізатор «Драгер 6820» для проходження тесту, проте на відеозаписі чітко зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а біля автомобіля знаходиться інший чоловік, який у подальшому представився його батьком. Тому доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем ГАЗ-3302, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №065854 працівниками поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул.Індустріальній в м.Прилуки Чернігівської області, але у результатах тесту приладу Драгер вказано місце проведення тесту - вул.Перемоги, 70, м.Прилуки. Проте, як вбачається з відеозапису, місце, де працівники поліції надають ОСОБА_1 прилад газоаналізатор «Драгер 6820» для проходження тесту - це вул.Промислова у м.Прилуки Чернігівської області. Тому наявний в справі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали у суду сумніви.

Таким чином, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маркович А.Ю. вважає, що у даній справі про адміністративне правопорушення Національною поліцією не зібрано достатньо доказів та не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому враховуючи викладене, адвокат Маркович А.Ю. переконаний в тому, що належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення його підзахисним ОСОБА_1 вимог п.2.9 А ПДР працівниками поліції не надано (а.п.10-12).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП містить декілька самостійних складів адміністративних правопорушень, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тобто, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З огляду на положення п.1.10 ПДР та диспозицію ст.130 КУпАП, суб`єктом адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія, а правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до пунктів 2-3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У відповідності до змісту ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_1 вбачається, що він керував автомобілем ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що засвідчують покази приладу газоаналізатора «Драгер», тест №1786 від 11.04.2023 року з позитивною пробою 1.42 проміле, що мало бути підтверджено відеофіксацією, проте з дослідженого відеозапису, який був доданий до матеріалів справи, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а також не відображені обставини зупинення його працівниками поліції, що спростовує сам факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом.

Тож, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , зокрема відеофіксацію, письмові пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Марковича А.Ю., суд не вбачає об`єктивної сторони такого, вважаючи не підтвердженим факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому суд не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що має місце в даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.247, 283-289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - провадженням в суді закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Анна КОРОТКА