Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.07.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Бачинської А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 23.12.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
27.09.2022, близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 за адресою проживання вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: вдарив рукою в обличчя. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 23.12.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції не врахував доводи, що були викладені в клопотанні про закриття провадження у справі. Зокрема, він вказує, що насильство до ОСОБА_2 не застосовувалось, така не є членом його сім`ї, не веде з ним спільне господарство, домовленості з цього приводу відсутні. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначений виключно зі слів потерпілої, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження зазначеного стану. Фото на телефоні того дня, на якому ніби зафіксований синець від удару в око потерпілій також не є належним і допустимим доказом. Крім того, свідків даної події нема. Звинувачення потерпілої ОСОБА_2 ґрунтуються виключно на голослівних твердженнях, оскільки вони перебувають у неприязних стосунках, що склалися між колишнім подружжям.
Апелянт також зазначає, що місцевим судом не було взято до уваги, що з боку ОСОБА_2 умисно вчиняються сварки, наявні приступи агресії та люті, різкі перепади настрою, які не припиняються роками.
При винесені оскарженої постанови місцевим судом не було враховано, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягався, позитивно і відповідально характеризується.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Потерпіла ОСОБА_2 та її представник Бачинська А.А. заперечили проти задоволення скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в оскарженій постанові.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 171359 27.09.2022, близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 за адресою проживання вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: вдарив рукою в обличчя. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Протокол підписано особою, що притягається до відповідальності (а.с.1). Пояснення цієї особи викладені окремо та підписані (а.с.4).
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються й іншими доказами, а саме:
- рапортом старшого інспектора Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Глебена І.В. від 27.09.2022. згідно якого 27.09.2022, о 01 год. 22 хв. прибувши за вказаною адресою було виявлено ОСОБА_2 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вчиняв щодо неї домашнє насильство фізичною характеру, на вищевказаного громадянина було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 171359 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких слідує, що вона проживає за вищевказаною адресою, близько 00 год. її колишній чоловік в стані алкогольного сп`яніння прийшов до їх спільного будинку за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебував у неохайному вигляді, почав кричати та вимикати світло в будинку, на її зауваження почав поводити себе агресивно та ображати її нецензурною лайкою, вдарив в обличчя рукою (а.с. 3);
- поданими записами на диску та даними телефону ОСОБА_2 , які оглянуті апеляційним судом у судовому засіданні з участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її адвоката Бачинської А.А.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень під час їх збирання апеляційним судом не встановлено. У своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення. Підстав не довіряти поясненням потерпілого від насильства немає.
Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що місцевий суд не дослідив та не надав належної оцінки, як доказу відеозапису події, яка відбулася іншого дня, оскільки, ця подія не має безпосередньо відношення до події, яка відбулась 27.09.2022. Цей відеозапис також було досліджено у судовому засіданні з участю учасників процесу.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 офіційно попереджений Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області про те, що не буде вчиняти сварки зі своїми родичами, сусідами та іншими громадянами, зокрема відносно ОСОБА_4 і не спричиняти їй тілесних ушкоджень та не погрожувати їй фізичною розправою, а всі спірні питання вирішувати мирним шляхом, або в судовому порядку. По ст.129 КК України за погрозу вбивством попереджений, дана стаття йому роз`яснена, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 20).
Це офіційне попередження було підписано ОСОБА_1 ще у 2002 році. Хоча у судовому засіданні в апеляційній інстанції заперечував цей факт, однак доказів на його спростування суду не надав.
У судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 визнали, що між ними й досі не вирішено усі майнові питання, які виникли після розлучення. Хоча у судовому порядку було розподілено спільне майно, у тому числі будинок, у якому безпосередньо відбулася подія, однак він продовжує перебувати у спільному користуванні. Сварки між колишнім подружжям відбуваються регулярно.
Апеляційний суд відхиляє доводи про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки потерпіла не є членом його сім`ї. Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вина підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі, не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022 по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП відхилити. Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош