Справа № 944/2841/22
Провадження №3/944/22/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТзОВ "Транс-Легіон Україна", за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 04 липня 2022року, об 17год 40хв на 36км автодороги Львів-Краковець, керуючи транспортним засобом марки «DAF XF 460 FT д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом "KRONE SDP 27" д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалася проблисковими маячками синього і червоного кольору. Огляд на стан сп"яніння проводився у медичному закладі КНП «НЛ ІМ.Ю.ЛИПИ» ПВ. Згідно висновку №32 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 04 липня 2022року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4, 2.9 "а", 8.9 "а" Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_3 , такий з 15.09.2022року призваний на військову службу за мобілізацією та перебуває на військовій службі по даний час.

Адвокат Папазова В.С., беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 01.03.2023, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП заперечила просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

В подальшому судове засідання не з`явилася в черговий раз скерувала на адресу суду клопотання, про відкладення розгляду справи та письмові пояснення в яких покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення є лише процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення, до якого мають бути долучені беззаперечні докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з протоколу та висновку №32 від 04.07.2022р, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою приладу Драгер- 6820 у КНП Новояворівська лікарня ім.Ю.Липи, вказаним висновком підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, однак, з таким висновком не можна погодитись, з наступних підстав. 14.09.2022 року нею було скеровано адвокатський запит до Новояворівської лікарні ім. Юрія Липи з метою перевірки дотримання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку передбаченому діючим законодавством України, в якому вона просила надати копію чеку з результатами перевірки, сертифікату відповідності, свідоцтва про державну реєстрацію, свідоцтва про повірку, сервісну книжку, інструкції з використання висновку, журналу реєстрації медичних оглядів та направлення. Однак, у відповідь на вищезазначений запит, їй було надано копію сервісної гарантійної книжки, з якої вбачається, що здійснення останньої державної повірки приладу було проведено 10 вересня 2020 року та визначено останню дату через рік, зокрема 10.09.2021 р, однак, як вбачається з документу - здійснено не було, а тому й використовувати такий прилад заборонено.

Крім того, з наданого сертифікату відповідності вбачається, що він виданий 01.09.2014р та чинний до 27 березня 2017р. З наданої копії журналу реєстрації медичних оглядів, у відповідній графі не зазначено ПІБ лікаря, який проводив огляд. Так само не зазначено ПІБ лікаря у висновку та не стоїть підпис лікаря у відповідній графі.

Що ж стосується безпосередньо чеку "Драгер -6820", то матеріали справи не містять такого документу, а у відповідь на запит, лікарнею було повідомлено про неможливість його роздруківки через відсутність принтеру, що доводить той факт, що прилад був несправний, не проходив повірку та не міг використовуватись.

Крім того, як вбачається з висновку, огляд проводив лікар - ОСОБА_2 , однак на відеозапису огляд проводить - жінка, яка не може бути ОСОБА_3 . Відтак, огляд було проведено невстановленою особою за допомогою приладу, який півтора року не проходив повірку, що доводить недійсність проведення такого огляду. Наразі вживаються заходи щодо встановлення осіб, які взяли на себе функції лікаря та незаконно провели огляд та склали незаконний висновок.

Зазначені обставини та відсутність доказів не дають можливості встановити наявність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 04.07.2022 він був черговим лікарем приймального відділення ім Ю.Липи Новояворівської ЦРЛ та проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, що й відображено у висновку щодо результатів огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч за вказаною адресою в протоколі скеровувався виклик в судове засідання, який слід вважати, що про дату, час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Жодних клопотань про відкладення судового засідання, не подав. Згідно вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172, - 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Тобто участь особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП не обов`язкова.

Вважаю, що така поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнути відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Беручи до уваги те, що з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя повинен провести розгляд справи за відсутності особи.

Безпідставне умисне затягування нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

З урахуванням наведеного, суддя дійшла висновку розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), а також завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Згідно з вимог ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правоправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.11.2022 року об`єднано справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (№944/2841/22), зі справами про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2КУпАП (№944/2842/22), присвоївши №944/2841/22.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкцією ст.122-2 КУпАП України, передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується висновком №32 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 04 липня 2022року, записом, який міститься на диску DVD-R, рапортом працівника поліції від 04.07.2022, показами свідка ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

Що стосується покликання адвоката, то таке не найшло свого підтвердження, оскільки, як вбачається із свідоцтва №12-01/6974 від 14.09.2021 про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки, яке скеровано на запит суду з КНП Новояворівська лікарня ім.Ю.Липи газоаналізатор " Алкотест"-6820 відповідає вимогам вимірювальної техніки та чинне до 14.09.2022, тобто на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 прилад вважався таким що відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2022 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24,38, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000(одну тисячу) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: Швед Н.П.