Справа № 754/7208/23 Головуючий в суді І інстанції - Броновицька О.В.
Провадження № 33/824/3837/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Сеніна В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сеніна Вадима Юрійовича на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 25.05.2023р. о 20.05 годин ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.126 КУпАП, а саме керував автомобілем Mersedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Радосинській, 140 в м. Києві, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.126 ч.5 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 40800 грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Сенін Вадим Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року виключивши з неї рішення про призначення ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини справи, вважає, що судом невірно застосовано до ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, положення підпункту «а» пункту 2.1 Розділу 2 Правил дорожнього руху цілком логічно зобов`язує особу - водія транспортного засобу мати при собі вказане посвідчення за умови його наявності, тобто отримання у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, оскільки взагалі не отримував його в органах МВС, що підтверджено даними, викладеними у п. 6 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАС № 6869232 від 21.04.2023, що наявна в матеріалах справи.

Відтак, захисник вважає, що позбавлення особи права, в даному випадку права керування транспортними засобами, при умові, що особа не набула у встановленому порядку таке право і воно в неї відсутнє, тобто, «позбавлення права на майбутнє», суперечить як правозастосовній практиці, так і логіці в цілому.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника Сеніна В.Ю., який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, фактичні обставини справи, а саме висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 25.05.2023 року повторно протягом року керував транспортним засобом без посвідчення водія на право керування відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, учасниками справи не оспорюються.

Разом з цим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, оскільки взагалі не отримував його в органах МВС, що підтверджено даними, викладеними у п. 6 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАС № 6869232 від 21.04.2023.

Окрім того, відповідно до листа начальника Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26-2741 від 04.09.2023, надісланого на запит Київського апеляційного суду, згідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС, станом на 01.09.2023 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як слідує із наданих суду матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому позбавлення права керування транспортними засобами до даної особи не може бути застосовано.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КупАП є мотивованою та обґрунтованою, разом з цим посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 5 років з мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваної постанови слід виключити, а тому апеляційна скарга адвоката Сеніна В.Ю. підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сеніна Вадима Юрійовича - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 5 років.

В решті постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко