Провадження № 3/522/9102/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 липня 2023 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси 04 липня 2023 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 11 червня 2023 року о 16 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 у дворі будинку у громадському місці висловлювалась грубою нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 , чим вчинила дрібне хуліганство.

За вказаним фактом співробітниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 883658 від 26.06.2023 року за ст. 173 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Чумаченко С.О. Зазначив, що не згодні із протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 жодним чином що громадський порядок не порушувала, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою у громадському місці. Про що подав письмові пояснення та просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення надані учасниками справи у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ДОП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, дії ОСОБА_1 кваліфікував як дрібне хуліганство за ст.173 КУпАП, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до диспозиції вказаної норми права, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на грунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

З цього приводу суд зазначає, що вказаний протокол складений без долучення належних та допустимих доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у супереч закону, працівником поліції не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Жоден із наявних у матеріалах доказів не містить даних, що будь-які діяння ОСОБА_1 були спрямовані саме на порушення громадського порядку.

Натомість, із заяви потерпілої ОСОБА_2 від 11.06.2023 № 12844 вбачається, що у дворі за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 13 мав місце конфлікт між дітьми сусідів.

Суд зазначає, що відомості про те, що ОСОБА_1 у громадському місці висловлювалась нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 , чим скоїла дрібне хуліганство - відсутні у заяві самої ОСОБА_2 від 11.06.2023 № 12844.

Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2023 року серія ВАВ № 883658 вбачається, що 11.06.2023 року о 16:00 гр. ОСОБА_1 знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 у дворі будинку у громадському місці: висловлювалась грубою нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 , чим скоїла дрібне хуліганство.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення зазначена у протоколі від 26.06.2023 року серія ВАВ № 883658 суперечить відомостям, зазначеним у заяві ОСОБА_2 від 11.06.2023 № 12844, в якій відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 у громадському місці висловлювалась нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 , чим скоїла дрібне хуліганство.

Більш того, з пояснень свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містяться у матеріалах справи вбачається, що конфлікт мав місце між ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_3 , жодної згадки про ОСОБА_1 у поясненнях свідка не має.

Разом з цим, з пояснень свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що конфлікт виник між його дружиною та сусідкою ( ОСОБА_2 ), - про дії ОСОБА_1 у поясненнях не йдеться.

Також, з вищенаведених пояснень вбачається, що мав місце конфлікт між ОСОБА_2 та іншими сусідами, що проживають у дворі, які намагались врегулювати свої сусідські особистісні взаємовідносини.

При цьому, відомостей про те, що ОСОБА_1 брала участь у цьому конфлікті матеріали справи взагалі не містять.

Таким чином, суд встановлює, що, будь-які докази того, що ОСОБА_1 у громадському місці висловлювалась нецензурною лайкою у бік гр. ОСОБА_2 , чим скоїла дрібне хуліганство - відсутні.

Виходячи з наведеного, в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Таким чином, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення відсутні, оскільки відсутній умисел на порушення громадського порядку і спокою громадян, та відсутні хуліганські дії, а отже не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

З огляду на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення її вини не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає її адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є недоведеним».

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд критично оцінює дії співробітника поліції, відносно того, що досліджувані події відбувались 11.06.2023 року, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення була встановлена 11.06.2023 року працівниками поліції, оскільки ОСОБА_1 зверталася до ВП № 2 ОРУП № 1 де писала заяву щодо дій ОСОБА_2 .

В свою чергу, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серія ВАВ № 883658 був складений 26.06.2023року.

Таким чином, має місце порушення вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №883658 від 26.06.2023 року, був складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка за версією заявника та працівника поліції вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення останньою зазначеного діяння, яке було спрямовано на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Керуючись ст.ст.173, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Науменко