Справа № 298/774/23
Номер провадження 3/298/625/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загорб Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 095942 від 11 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №095942 від 11 травня 2023 року, складеного інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Нинчак М., 11.03.2023 р. близько 12.15 год. за місцем свого проживання гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, вчинив відносно своєї цивільної дружини гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та виганяв з будинку.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення заперечив. Повідомив, що з громадянкою ОСОБА_3 вони є співмешканцями та проживають разом близько восьми років. Пояснив, що в день події він прийшов додому з роботи, був в той день напідпитку, побачив поліцейський автомобіль біля будинку, де його співмешканка спілкувалася з працівниками поліції. З якого приводу були викликані працівники поліції, йому не відомо. Стверджує, що співмешканку з будинку не виганяв, фізичною розправою їй не погрожував, для чого приїхала поліція він не знає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.

З фабули протоколу вбачається, що 11.03.2023 р. близько 12.15 год. за місцем свого проживання гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, вчинив відносно своєї цивільної дружини гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, та виганяв з будинку.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.

При викладенні суті правопорушення, посадовою особою не конкретизовано місця вчинення правопорушення, а таке формулювання, як «за місцем свого проживання» є недостатнім.

У фабулі протоколу зазначено про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно цивільної дружини ОСОБА_2 , при цьому потерпілою у відповідній графі протоколу «потерпілий(і)» зазначено « ОСОБА_3 », відтак у протоколі наявні розбіжності у зазначенні персональних потерпілого та даних особи, відносно якої вчинялися неправомірні дії.

Що стосується наявних у матеріалах справи письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 від 11.05.2023 року, то зі змісту таких неможливо встановити, хто є співмешканцем громадянки ОСОБА_3 , та хто вчиняв з нею сварку, оскільки в поясненнях не зазначено персональних даних кривдника, а лише зазначено «співмешканець» без зазначення прізвища та імені особи. За таких обставин, суд не враховує долучені до протоколу письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.05.2023 року, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним домашнього насильства.

Крім цього, у своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначає, що коли вона повернулася з магазину, то її співмешканець був удома і вчинив з нею сварку. Вказані відомості прямо суперечать поясненням, які надав у судовому засіданні ОСОБА_1 , оскільки останній повідомив, що коли він прийшов додому з роботи, то працівники поліції уже були там і спілкувалися з його співмешканкою.

Що стосується наявних у матеріалах справи копій форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та термінового заборонного припису стосовно кривдника, то такі на переконання суду, не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки не містять жодних даних, на основі яких суд міг би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, такі не містять.

Стосовно наявного в матеріалах справи рапорту інспектора відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Граб Є.Е. від 11.05.2023 року, то такий лише вказує на повідомлення, що надійшло зі служби 102, не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відноситься до внутрішніх службових документів органів Національної поліції.

Жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, приходжу висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.