Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3534/21 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 08 травня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що постанову суду він отримав 27.04.2023 року, оскільки не був присутній під час розгляду справи, а тривалий час знаходився за кордоном. Також вважає поважною причиною пропуску строку - введення воєнного стану на території України.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року, було 20 грудня 2021 року.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судовим викликом, та за змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, він був відсутній за адресою проживання. Втім, до суду першої інстанції 07.12.2021 року надійшла заява від матері ОСОБА_1 , яка повідомила суд, що їм відомо про наявність справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який в даний час перебуває за кордоном та хоче скористатися правовою допомогою при розгляді справи і просить перенести справу до його повернення з-за кордону.

Як вбачається з даних сайту Єдиного реєстру судових рішень, оскаржена постанова Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 була оприлюднена 16 грудня 2021 року, що надавало можливість особі вчасно звернутися до суду за отриманням копії постанови, та скористатися правовою допомогою, а не після проходження півтора року від дня розгляду справи, про час та місце розгляду якої було достовірно відомо ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

В даному випадку спостерігається ситуація, що апелянт безумовно був обізнаний з наявністю в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області справи про адміністративне правопорушення, порушеної відносно нього, однак впродовж сімнадцяти місяців він не демонстрував готовності брати участі в її розгляді, не цікавився ходом провадження в справі, чим очевидно уникав настання відповідальності.

Крім того, не приймаються до уваги посилання на введення воєнного стану на території України, як на підставу для поновлення строку з огляду на наступне.

Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22).

З огляду на викладене, поновлення процесуального строку із вказаних апелянтом підстав можливе, якщо учасник справи доведе у заяві про поновлення такого строку наявність обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили своєчасне виконання процесуальної дії.

ОСОБА_1 не навів жодних об`єктивних обставин, які були викликані введенням воєнного стану та унеможливили вчасне звернення із апеляційною скаргою, а саме лише посилання на введення воєнного стану не являється поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу в розумний термін після ухвалення судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко