КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 367/596/23
апеляційне провадження № 33/824/1581/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин, а саме: строк на оскарження даної постанови припадає на 18 лютого 2023 року, що є вихідним днем, у зв`язку з чим, апеляційна скарга була подана у перший робочий день після зазначеної дати, яким є 20 лютого 2023 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи зазначені в скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу. Крім того, працівниками поліції в порушення вимог законодавства було відмовлено у наданні сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого часу вимірювальної техніки, запропоновано пройти огляд у медичному закладі який не міститься в переліку медичних закладів охорони здоров'я, яким надається право на проведення такого огляду. Направлення на проходження огляду складене на «Дембовського» у той час протокол складено на «Дембовецького». При цьому, відеозапис наявний в матеріалах справи не містить відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, а в ньому навпаки відображено намагання пройти огляд та прохання залучення свідків. У зв`язку з наведеним, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні скаржник та його представник - адвокат Астрюхін К.А. підтримала доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділ І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділ І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділ І Інструкції).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія, актом огляду, відеозаписом з місця правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 131991 вбачається, що 07 грудня 2022 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; млява мова; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікарні у м. Буча, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надаючи пояснення в апеляційному суді ОСОБА_1 вказував на те, що 07 грудня 2022 року близько 20 години у смт. Ворзель по вул. Стрижевська його автомобіль безпідставно було зупинено працівниками поліції. Незважаючи на те, що у відповідності до ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Крім того, без видимих на те причин йому було вказано на ознаки алкогольного сп`яніння, що були нібито виявлені працівниками поліції при спілкуванні з ним та запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Не зважаючи на те, що дії поліцейського не відповідали діючим нормам законодавства, ОСОБА_1 погодився пройти таку перевірку. Однак, у даній патрульній машині, не було необхідних технічних засобів і тому вони були вимушені чекати іншу патрульну машину. По її прибуттю майже через годину, він виходячи з положень п.п.3,5 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України т а МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція) попросив поліцейського надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яку вони збиралися використати. Однак поліцейський відмовився надати запитувану інформацію. Необгрунтована відмова була сприйняти ним як підтвердження того, що зазначені в Інструкції документи на технічний засіб відсутні. Тому він відмовився від проведення огляду сумнівним технічним засобом. Тоді працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який не входить до переліку медичних закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Та внесли до протоколу запис про його відмову пройти огляд як на місці так і в закладі охорони здоров`я, що не відповідало дійсності. Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу працівниками поліції, вказує на те, що водій направляється на огляд в заклад охорони здоров`я який знаходиться за адресою: м. Буча, вул. Польова,19 «Ірпінська міська лікарня», в той час як закладом охорони здоров`я, який має право проводити такий огляд у конкретному випадку може бути лише Комунальне некомерційне підприємство «Ірпінська центральна міська лікарня» розташована за адресою м. Ірпінь вул. Садова, 38.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису наданого працівниками поліції (тривалістю всього лише - лише 54 сек. ) не можна встановити та перевірити хід подій які відбувалися як на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 так і на час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Як не можна перевірити - згоду чи відмову ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, із-за нечіткості запису (крики та лайка сторонньої жінки).

Судом апеляційної інстанції неодноразово запрошувалися в судове засідання працівники поліції щодо необхідності перевірки та спростування доводів апеляційної скарги ( а.с.125, 131, 133). Однак, останні в судове засідання не з`явилися.

Відтак, висновок суду, про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис, яким зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, є доказом, що може підтвердити факт вчинення водієм порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, в даному випадку є необґрунтованими. Оскільки суперечить змісту самого відеозапису, що міститься в даній справі.

Крім того, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції зазначено найменування закладу охорони здоров`я: м. Буча вул. Польова,19 «Ірпінська міська лікарня» ( а.с. 2)

В той час, зазначений заклад охорони здоров`я не включений до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який був затверджений наказом Департаменту охорони здоров`я 08 липня 2020 року № 667 із змінами та доповненнями від 29 жовтня 2020 року ( а.с. 29-34).

Слід також зазначити, що і саме направлення як і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів були складені на «Дембовського» в той час як протокол про адміністративне правопорушеян серії ААД №131991 від 07 грудня 2022 року складено на «Дембовецького».

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 08 лютого 2023 року скасувати.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у відповідності до положень ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: