Справа № 461/5106/22 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/470/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

за участю:

представника Львівської митниці -Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року стосовно скаргу ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ч.6 ст. 470 МК України,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10.11.2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працююча, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накладено на неї стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 496,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 06.09.2022 року о 06 годині 43 хвилин, в зону митного контролю по смузі руху «Червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «Van Hool», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому з Республіки Польща до України, як пасажир, переміщувалась гр. України ОСОБА_1 . У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. України ОСОБА_1 27.05.2018 о 13:37:55, через митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС ввезла на митну територію -України автомобіль марки «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 06.09.2022.

Отже, пропуск ввезеного 27.05.2018, гр. України ОСОБА_1 , на митну територію України, автомобіля «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. І ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Гр. України ОСОБА_1 документи про аварію або дію обставин непереборної сили не надала. З повідомленням у відповідності до ст. 192 МКУ, до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення визначеного митницею строку транзиту, вказана громадянка не зверталась. Станом на 06.09.2022 транспортний засіб «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 у митному режимі «імпорт» не оформлено.

Таким чином гр. України ОСОБА_1 , станом на 06.09.22 перевищила більше ніж на тридцять діб встановлений ч. І ст. 95 МК України строк доставки товару - автомобіля марки «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до митного органу призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Стосовно пропущеного строку, то апелянт зазначає, що копію постанови отримала 01.03.2023, що підтверджено листом про надання копії постанови, а розгляд судового засідання відбувався без її участі. Її належним чином не було повідомлено про розгляд справи тим самим порушено її право на захист

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що ксерокопією закордонного паспорту ( виданого 16.04.2018) може підтвердити, що 27.05.2018 року вона через митний пост «Кучурган» Одеської митниці нічого не ввозила, бо взагалі не перетинала митний кордон. Даний факт підтверджує ксерокопія закордонного паспорту. Дану інформацію в судовому засіданні не перевірялося. Відтак в її діях відсутній склад порушення митних правил, а тому постанова підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не прибула, хоча належним чином була повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляції, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі. Апеляційну скаргу підтримує та просила врахувати додані документи - ксерокопію закордонного паспорту, який підтверджує, що 27.05.2018 вона кордон України не перетинала.

Заслухавши думку представника митниці Зирянова О.Ю., який просив відмовити у задоволені апеляційних вимог ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у оскаржуваному рішенні доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.6 ст. 470 МК України.

Частина 6 ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення митних правил здійснене ОСОБА_2 було виявлено 06.09.2022 року.

Відповідно до положень статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Такі правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваючими слід вважати правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Діяння (бездіяльність) особи щодо перевищення встановленого статтею 95 Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення характеризуються тривалим невиконанням встановленого МК України обов`язку.

Вчиняючи такі діяння, ОСОБА_2 перебувала у стані триваючого, безперервного порушення закону, яке проявляється у вигляді протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер. Правопорушенням, яке розпочалося 27.05.2018 році (момент перетину кордону) тривало до моменту його виявлення 06.09.2022 під час перевірки баз даних ДФС України зокрема спрацювала система АСМО «Інспектор».

За таких обставин, оскільки з моменту виявлення митними органами вчинення правопорушення до моменту притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил оскаржуваною постановою не пройшло 6 місяців, підстави для скасування оскаржуваної постанови з цих мотивів відсутня.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що не ввозила на територію України транспортного засобу у 2018 році.

Представник митниці повідомив, що згідно наказу Державної митної служби України «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний» № 1118 від 17.11.2005, при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом (зідно ч.7).

У відповідності до ч.14 даного Закону митні органи для звітності ведуть облік ТЗ, що переміщуються через митний кордон України і належать громадянам, із застосуванням Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС). Зміни в даний закон крайній раз вносилися у 2009 році і відтак вони були чинні і у 2018 році.

У ході митного контролю 06.09.2022 транспортного засобу «Van Hool», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та внесення даних про нього і особу, яка його переміщувала, в якому з Республіки Польща до України, як пасажир, переміщувалась гр. України ОСОБА_1 в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. України ОСОБА_1 27.05.2018 о 13:37:55, через митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС ввезла на митну територію -України автомобіль марки «VW TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів.

Зазначене вище підтверджує, що інформація в АСМО «Інспектор» вноситься виключно при перетині кордону транспортного засобу на який було особою представлено відповідні документи, що підтверджує перетинання саме ОСОБА_1 кордону на ТЗ.

Закон від 16.05.2019 року № 2725-VIII опублікований в газеті «Голос України» 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.470 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 08.11.2018 року № 2612-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ст.470 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 06.06.2018 року. З 07.06.2018 року почалась бездіяльність щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент початку протиправної бездіяльності ОСОБА_1 , строком понад 10 діб у 2018 році, була відповідальність за редакцією ч.3 ст.470 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 , до часу складення протоколу 06.09.2022 року своє зобов`язання не виконала і продовжила протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, підставно кваліфіковано за ч.6 ст.470 МК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Чинна частина шоста ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суд апеляційної інстанції знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, безпідставними.

Згідно з к/96-ВР від 28.06.1996">ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Надана ксерокопія закордонного паспорту не доводить, що ОСОБА_1 не ввезла в Україну транспортний засіб, оскільки громадяни України у 2018 році могли перетинати кордон за паспортом громадянина України якщо проживали неподалік кордону. Відповідно у закордонному паспорті гр. ОСОБА_1 4 може бути відсутня відповідна відмітка про перетмин кордону.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги .

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 470, 530 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА