КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/6341/23
№ апеляційного провадження: 33/824/3428/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року під головуванням судді Родіонова С.О., у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 07 травня 2023 року о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Бережанська, буд. 17/2, в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом HYUNDAI, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Дії правопорушниці слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з указаною постановою, 08 червня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначає, що при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права ст. ст.. 245, 252 КУпАП, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що під час зупинки автомобіля працівниками поліції за кермом був ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сиділа на задньому сидінні, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт перебування за кермом автомобіля, так власне і керування автомобілем.

Крім того, посилається на те, що не було роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи у суді.

Вказує, що на відео з нагрудних камер поліцейських не чітко видно результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» ARHK-0556.

Водночас посилається на порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статтей 245, 252, 280КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 031197 від 07.05.2023 (а.с. 1);

- результатом тестування на алкоголь приладом Драгер - 0,49 ‰ (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудної камери (а.с. 5).

Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Наведені докази узгоджуються між собою та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушень.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, не роз`ясненням поліцейським її прав та обов`язків спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому вона поставила підпис, зауваження до нього не були подані.

При цьому з відеозапису нагрудної камери поліцейських убачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факту керування нею транспортним засобом, а також результатам отриманим під час тестування на алкоголь приладом Драгер, який показав 0,49 ‰, що перевищує норму визначену законом.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КпАП України з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, частиною 2 статті 266 КпАП України, до якої внесені зміни Законом України № 1231-IX від 16.02.2021 року встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозаписи, прикріплені до матеріалів справи, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Обставини, які апелянтом було наведенні в апеляційній скарзі, повністю спростовуються наявними доказами в матеріалах справи та не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

До того ж дії працівників поліції в установленому законом порядку не оскаржено, неправомірними їх не визнано.

З огляду на зазначене, твердження ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та недоведеність факту перебування її у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, розцінюється судом як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржницею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, в її діях наявний склад указаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар