Справа №592/2823/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/408/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 482 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Дейниченко О. М., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/2823/23 за апеляційними скаргами представника Сумської митниці НЕСТЕРОВА Д. О. та захисника СТРИКАЛЯ О. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1

на підставі ст. 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України, а провадження у справі закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Стрикаля О. В.,

представника митниці Нестерова Д. О.,

установив:

У поданих апеляційних скаргах:

- представник Сумської митниці НЕСТЕРОВ Д. О. просить скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК та накласти на неї стягнення в межах санкції цієї статті, оскільки ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення в Україну товару поза місцем розташування митного органу;

- захисник ОСОБА_2 адвокат СТРИКАЛЬ О. В. просить скасувати постанову судді першої інстанції в частині закриття провадження в справі на підставі ст. 22, ч. 2 ст. 284 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадженні в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу правопорушення, оскільки протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам закону, не містить усіх відомостей, необхідних для встановлення об`єктивної сторони правопорушення, ОСОБА_2 не вчиняла дій, спрямованих на переміщення на територію України товару поза митним контролем.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2023 ОСОБА_2 на підставі ст. 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Згідно постанови судді, 20.02.2023 ОСОБА_2 , яка перетнула державний кордон з території рф в Україну через тимчасово закритий пункт пропуску «Покровка Колотилівка», було вчинено дії, спрямовані на переміщення з рф в Україну товару грошові кошти в сумі 218000 грн та 9750 дол. США поза митним контролем, тобто поза робочим часом, установленим для митного органу, і без виконання митних формальностей, чим вчинила правопорушення.

Зважаючи на те, що вчинене ОСОБА_2 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, і суб`єктивно не спрямовано на порушення митних правил, враховуючи особу ОСОБА_2 , що її дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам, ту обставину, що вона доступними засобами переміщувалася з тимчасово окупованої території на територію України, кордон перетнула у визначеному місці, де були присутні прикордонники, та інші уповноважені на відповідні перевірки служби, не приховувала від них, а навпаки повідомила, по наявність відповідних грошових коштів, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про малозначність вчиненого останньою правопорушення, передбаченого.

Вислухавши доводи захисника Стрикаля О. В., який підтримав свою апеляційну скаргу, а також заперечив проти апеляційної скарги представника митниці, доводи представника митниці Нестерова Д. О., який підтримав свою апеляційну скаргу, а також заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданих апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника митниці підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0019/80500/23 від 20.02.2023 суддя суду першої інстанції встановив, що порушення ОСОБА_2 порушення митних правил підтверджується матеріалами справи, але в той же суддя дійшов висновку, що вчинене правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим на підставі ст. 22 КУпАП ухвалив рішення звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Такий висновок судді суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на досліджених і перевірених в суді доказах, оскільки за змістом приписів ст. 22 КУпАП орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення. Тобто обов`язковою умовою для прийняття вказаного рішення є насамперед доведення у встановленому законом порядку наявності в діях особи складу правопорушення, незважаючи на те, що воно формально і містить ознаки, що йому притаманні.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 195 МК переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 246 МК визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів, а згідно ч. 1 ст. 247 МК митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів митних органів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи (ч. 1, 2 ст. 318, ч. 1 ст. 547 МК).

Відповідно ч. 1-4 ст. 5 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому ст. 26 цього Закону. Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього. Пропуск через державний кордон може здійснюватися поза пунктами пропуску через державний кордон або в пунктах пропуску в неробочий час, зокрема, у разі, зокрема, п. 5): виникнення особливих потреб гуманітарного характеру особи або групи осіб за умови відсутності загроз національній безпеці України. Рішення про пропуск осіб та транспортних засобів, у яких вони прямують, поза пунктами пропуску через державний кордон приймається начальником органу охорони державного кордону.

Повертаючись до обставин справи, міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка-Колотилівка» знаходиться в зоні діяльності відділу митного оформлення «Краснопілля» митного поста «Велика Писарівка» Сумської митниці.

Розпорядженням КМУ від 13.03.2020 № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» міждержавний автомобільний пункт пропуску «Покровка» віднесено до переліку тимчасових закритих.

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України наказом Держмитслужби від 24.02.2022 № 113 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Держмитслужби» (із змінами) встановлено простій у роботі митного поста «Велика Писарівка» Сумської митниці.

З інформації, розміщеної на офіційному вебсайті Державної прикордонної служби України вбачається, що згідно ст. 5 Закону України «Про прикордонний контроль» пропуск осіб та транспортних засобів, у яких вони прямують, поза пунктами пропуску через державний кордон здійснюється в пунктах пропуску «Бачівськ» та «Покровка» (на кордоні з рф).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що її постійним місцем проживання є м. Бердянськ Запорізької області. З серпня 2022 р. вона тимчасово проживає в м. Запоріжжі. В грудні 2022 р. вона не деякий час повернулася до м. Бердянськ через м. Василівка. В січні 2023 р. повернутися в м. Запоріжжя через м. Василівка вже не було можливості, тому через мережу Інтернет вона дізналася про маршрут через пункт пропуску «Покровка». 19.02.2023 вона з іншими особами на своєму автомобілі приїхали на пункт пропуску «Колотилівка» (рф), а 20.02.2023 потрапили на територію України, після чого були доставлені до прикордонного фільтраційного пункту в смт Краснопілля. Про те, що пункт пропуску «Покровка» закритий, вона не знала.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, т/з комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК).

Диспозицією ст. 482 МК передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що дії ОСОБА_2 не були спрямовані на переміщення товару через митний кордон України поза митним контролем, оскільки вона в`їжджала на територію України безпосередньо через митний пункт пропуску «Покровка», який хоча і перебуває на простої, однак який визначений Державною прикордонною служби України таким структурним підрозділом в складі митниці, через який громадянам України надано можливість пропуску на територію України, чим ОСОБА_2 і скористалася. Тобто за своїм суб`єктивним баченням ОСОБА_2 перетинала державний кордон саме в місці розташування митного органу.

Крім того, ОСОБА_2 не була обізнана про особливості правового режиму роботи пункту пропуску «Покровка», а її дії були направлені виключно на те, щоб потрапити на територію України, що виключає наявність в її діях суб`єктивної та об`єктивної сторін складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК.

Будь-яких підстав вважати, що за вказаних у протоколі про порушення митних правил обставин ОСОБА_2 , здійснюючи в`їзд на територію України, мала умисел на порушення порядку переміщення товарів через митний кордон України, матеріали справи не містять і під час розгляду справи в суді не доведено. При цьому, відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, постанову судді суду першої інстанції про закриття справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 на підставі ст. 22, ч. 2 ст. 284 КУпАП через малозначність правопорушення не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК, тому це рішення судді підлягає скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Сумської митниці НЕСТЕРОВА Д. О. задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника СТРИКАЛЯ О. В. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2023 відносно ОСОБА_4 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов