Справа № 489/2073/22
Провадження № 33/812/236/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Калашник А.О.,

за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та за участі в режимі відеоконференції його захисника адвоката Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю., на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого захисника адвоката Морозова В.Ю., просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що процедура огляду проводилася з порушенням інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння; працівники поліції не роз`яснили його прав, не роз`яснили процедуру проходження огляду, в тому числі в медичному закладі та не доставили його до медичного закладу; відносно нього вчинявся психологічний та фізичний тиск, а саме - його змусили п`ять разів проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, хапали його за руки, а потім побили; у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано модель, номер та серію засобу, яким проводилася відеофіксація, не залучено свідків, не зазначено чи раніше він притягувався до відповідальності за аналогічні правопорушення; працівники поліції не представилися, не надали своїх документів, не пред`явили документів на прилад тестування, не вилучили у нього водійські права та не видали тимчасового дозволу на керування транспортними засобами, висловлювалися нецензурною лайкою; з відеозапису не вбачається факту керування ним транспортним засобом та результату тестування; відеозапис не є належним доказом.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом ; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вимоги до змісту протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою МВД України 6 листопада 2015 року №1376 (далі Інструкція №1376).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , який о 22 год 10 хв 17 липня 2022 року, рухаючись по пров. Кагатному в районі будинку 2А в м. Миколаєві, керував транспортним засобом ВАЗ 2104 номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Згідно результату тесту приладу Драгер рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 0,86 ‰. Цими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та результат тесту підписані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, без будь-яких заперечень чи зауважень.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповідає, що саме він керував транспортним засобом ВАЗ 2104 номер НОМЕР_1 . На пропозицію поліцейського погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте кілька разів видував замалу кількість повітря або переривав дихання, що унеможливлювало проходження тесту.

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння та з результату тесту рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 0,86 ‰.

Отже, наявні в справі докази вказують на достовірність керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2104 номер НОМЕР_1 , та на перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на неналежну поведінку працівників поліції під час його обстеження на стан алкогольного сп`яніння правового значення не мають, оскільки можуть бути предметом розгляду у справі за скаргою на їхні дії. При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , оцінюються лише докази щодо винуватості дій особи, відносно якої складено протокол.

Доводи апелянта про те, що у нього не було вилучено посвідчення водія та не було видано тимчасового дозволу на право керування підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення. Проте, як вбачається з протоколу, посвідчення водія у ОСОБА_1 не було вилучене оскільки з його слів, він не мав його при собі. Отже з цієї підстави і не було видане тимчасове посвідчення.

Та обставина, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено чи раніше ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за аналогічні правопорушення правового значення не має оскільки прав ОСОБА_1 жодним чином не порушує.

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Морозова В.Ю залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук