П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/598/23

Провадження № 3/348/311/23

27 квітня 2023 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшли з Надвірнянського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

02.03.2023 о 20 год. 39 хв. в с. Пнів по вул. Горішнянка, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Opel Vectra реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового розгляду справи, від отримання повісток двічі відмовився, що підтверджується довідками відділення поштового зв`язку.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Однак, суд відповідно до вимог КУпАП повинен належно повідомити особу про час і місце проведення судового засідання та забезпечити особі право на справедливий суд. ОСОБА_1 двічі належно повідомили про судове засідання, однак, він у судове засідання повторно не з`явився.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, не підтвердив поважних причин неявки.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що ОСОБА_1 був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім цього, він повідомив адресу місця проживання, за якою скеровувались судові повістки. Слід також звернути увагу і на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлювала своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу. Натомість відмовився отримувати повістки, чим продемонстрував небажання брати участь у судовому розгляді.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення немає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які є у матеріалах справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 190793 від 02.03.2023 (протокол складено о 20.50 годині) відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп"яніння згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду у КНП "Надвірнянська ЦРЛ" відмовився;

- відеозаписами, згідно з якими зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомого приладу "Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі.

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Оскільки на ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тому суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 взагалі отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 536 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п"ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.