Справа номер 237/3419/23
Номер провадження 3/237/2808/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.08.23 м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський Сергій Миколайович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 року до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 938746 від 24.05.2023 року, 24.05.2023 року о 17:00 годині громадянин ОСОБА_1 знаходячись в складському приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи фізичною особою підприємцем, здійснював продаж алкогольних напоїв, без одержання ліцензії на провадження, якого виду господарської діяльності.

17.07.2023 року до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшли пояснення та заперечення щодо матеріалу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, в іншому судовому засіданні надав свої заперечення, провину не визнає та просить закрити адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Адвокат Васильчук Г.В. в судовому засіданні просила закрити адміністративну справу про притягнення її підзахисного до адміністративної відповідальності.

Представник ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2023 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.164 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно абз.3 ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

На переконання суду відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в силу вимог статті 251 КУпАП, повинні бути перевірені відповідною сукупністю доказів, що підтверджували б вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Для наявності інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення необхідно довести факт відсутності ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, в даному випадку з продажу алкогольних напоїв, однак долучені до матеріалів справи документи не містять жодних відомостей з приводу наявності/відсутності ліцензії на здійснення торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, твердження працівників поліції про відсутність ліцензії на провадження вказаного виду господарської діяльності не підтверджено належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно норми статті 164 КУпАП, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно частини 1 статті 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

При цьому треба мати на увазі, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Необхідною ознакою здійснення господарської діяльності, яка має на меті отримання прибутку, тобто підприємництва, в даному випадку це факт реалізації алкогольних напоїв.

Проте, як свідчать матеріали справи, такого факту не зафіксовано, зокрема з досліджених матеріалів вбачається, що працівниками поліції не надано до суду жодного доказу того, що у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювалася господарська діяльність, а саме: відсутні чеки, квитанції, ордери, розписки, інші документи фінансового характеру на придбання продукції, тощо, а так само в матеріалах справи відсутні докази того, що метою здійснення ОСОБА_1 торгівлі було отримання прибутку, яка є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація алкогольних напоїв (пива) та слабоалкогольних напоїв, та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

При цьому, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт здійснення господарської діяльності у виді продаж алкогольних напоївбез отримання ліцензії та відсутні будь-які докази щодо систематичності діяльності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У той же час у протоколі серія ВАБ № 938746 від 24.05.2023 при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, що мав місце відповідно 24.05.2023, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу. Одиничний факт не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП. Матеріали справи не містять жодних інших доказів які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності, отримання від такої діяльності прибутку.

Зокрема, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що вищевказаний факт підтверджується тільки письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який стверджував, що придбав у Салахова пляшку горілки за 120 грн., суд звертає увагу на те, що пояснення написані свідком не особисто, а працівником поліції, а тому такі покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. В той же час, в протоколі серії ВАБ № 938476 в графі «свідки» - суд зазначає, про відсутність жодних свідків.

До матеріалів справи додані пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності написані не ОСОБА_1 особисто, а працівником поліції.

Як вбачається з матеріалів справи під час проведення профілактичних заходів отримано інформацію про, те, що за адресою: АДРЕСА_3 громадянин ОСОБА_1 здійснює торгівлю алкогольними напоями, відповідно до рапорту 24.05.2023 о 17:05 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що начальник СП ВП№ 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області спільно з УПД ГУНП Донецької області, що за адресою: м. Курахове, вул. Грушева, буд.28 невідомий чоловік здійснює продаж спиртних напоїв біля складського приміщення, що свідчить про особисту зацікавленість вказаних співробітників поліції як службових осіб в результатах розгляду справи.

У зв`язку з вищезазначеним суд вважає за можливе звернутись до правового висновку Верховного Суду викладеного за фактом надання оцінки критерію допустимості показів службової особи в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення (постанова від 29 квітня 2020 року № 161/5372/17). Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Однак у розглянуті ВС справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стали пояснення зацікавленої особи - відповідача, який є працівником поліції, а тому останні не можуть бути допустимим доказом.

Аналізуючи надані матеріали про адміністративне правопорушення в цілому суд вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 938746, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 здійснював продаж алкогольних напоїв, без одержання ліцензії. При цьому відповідно до довідки про результати перевірки за фактом порушення продажу підакцизних товарів отримано інформацію про, те, що за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 здійснює торгівлю алкогольними напоями, також відповідно до рапорту 24.05.2023 о 17:05 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що начальник СП ВП№ 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області спільно з УПД ГУНП Донецької області, що за адресою: АДРЕСА_3 невідомий чоловік здійснює продаж спиртних напоїв біля складського приміщення, відповідно до пояснень свідка адресою вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Але при цьому в протоколі вилучення від 24.05.2023 року адресою є АДРЕСА_2 , а протоколі огляду від 24.05.2023 року який наданий адвокатом для долучення до матеріалів справи адресою є АДРЕСА_2 , залишається незрозумілим яким чином стало відомо та саме за якою адресою ОСОБА_1 здійснював інкриміноване йому адміністративне правопорушення. Оскільки неможливо ідентифікувати місце події. Протокол огляду місця події, під час якого могли бути застосовані фототехнічні засоби, до справи не долучений, у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про застосування технічних засобів фіксації також відсутні.

Жодного документу на підтвердження прав власності чи/або користування даним приміщенням матеріали справи не містять.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 938746, квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення № 98 у ОСОБА_1 вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме:

- пиво Львівське ж/б 0,5 л. - 2112 шт.;

- шампанське «Фраголіно» 0,75 л. - 148 шт.;

- шампанське Фраголіно 0,33 л. - 80 шт.;

- вино Болград 0,75 л. - 196 шт.;

- пиво Львівське світле 2,35 л. - 1009 шт.;

- пиво Львівське світле 0,5 л. - 547 шт.

- пиво Туборг 0,5 л. - 936 шт.;

- с/н Шейк 0,5 л. - 1248 шт.;

- с/н Рево 0,5 л. - 1569 шт.

Сам факт знаходження алкогольних напоїв в складському приміщенні не підтверджує того, що ОСОБА_1 здійснював його реалізацію.

Важливим зауваженням в данній справі про адміністративне правопорушення є те, що протокол вилучення товарів у гр. ОСОБА_1 складений 24 травня 2023 року почато о 17 годині 15 хвилин, завершено о 17 годині 45 хвилин, а протокол огляду, що процедурно є попередньою дією перед вилученням і який не долучено до матеріалів адміністративної справи почато 24 травня 2023 року о 23 годині 54 хвилини закінчено 25 травня 2023 року о 00 годині 46 хвилин.

Даний перебіг подій відповідно до матеріалів адміністративної справи, щодо притягнення ОСОБА_1 говорить лише про неправомірні дії співробітників поліції під час здійснення своєї діяльності, що є нажаль непоодиноким випадком, незаконним проникненням до приватної власності та незаконним вилученням особистих речей та товарів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх недостатніми, що в своїй сукупності не дає можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.164КУпАП.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, згідно положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, суд, за відсутності достатніх та переконливих доказів, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1ст. 7 КУпАП,ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на її користь, суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що суд не знаходить підтверджень наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 164 ч.1, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності повернути відповідно до постанови Мар`їнський районний суд Донецької області від 31.07.2023 року (номер справи 237/3419/23, номер провадження 3/237/2808/23.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Сергій Миколайович Ліпчанський

Дата документу 10.08.2023