Справа № 738/476/23
№ провадження 3/738/389/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Савченко О.А.

секретаря Лях Н.М.

з участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності захисника Дяченко К.О.,

pозглянувши у відкритому судовому засіданні матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 159620 від 26.03.2023 слідує, що 26 березня 2023 року о 20 год. 30 хв. в м. Мена по вул. Чернігівський шлях, 80 керував автомобілем марки AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі, про що свідчить висновок № 6 від 26.03.2023.

Дії ОСОБА_1 інспектором з РПП ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи тільки з його участю до суду не подав. Згідно Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 26.05.2023 доручив його інтереси в судовому засіданні представляти адвокату Дяченко К.О.

Адвокат Дяченко К.О. в судовому засіданні пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, а саме: дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, проте фабула протоколу не містить відомостей щодо повторного вчинення правопорушення, а відповідає диспозиції частини першої статті 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проведено з порушенням Інструкції, оскільки в графі огляд проводився за допомогою …. «відсутні дані», результат огляду «позитивна», ким проведено огляд «відсутні дані», а визначення стану сп`яніння за ознаками притаманними особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння не є належним доказом. Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , на думку адвоката, теж не являється належним доказом, оскільки лікар, який проводив огляд не є лікарем наркологом, а тому є сумніви, що він має відповідну підготовку для проведення огляду, інформація щодо результату алкотесту, а саме кількості проміле, та які біологічні середовища відбиралися у особи для проведення лабораторних досліджень, як це визначено пунктами 9-13 розділу ІІІ Інструкції, відсутня. Також, в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортного засобу. Все це свідчить про відсутність належних доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим, адвокат Дяченко К.О. просила закрити провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Дяченко К.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Кваліфікуючи дії водія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення (суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин) не зазначено, що дане правопорушення вчинено повторно, натомість фабула протоколу відповідає диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі, оскільки складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015.

Крім цього, ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Дане питання інспектором поліції взагалі не вирішувалось, матеріали справи не містять ніяких доказів з даного приводу. З цього слідує, що фактично особу, яка, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Таким чином, дії інспектора поліції не доводять обставин, викладених в протоколі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд не наділений повноваженнями збирати докази по справі, а це є обов`язком посадової особи, що складає та направляє матеріали до суду, а також те, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення в його діях, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 41, 130, 247, 251, 266 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного адміністративного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.А. Савченко