Справа № 539/63/23
Провадження № 3/539/96/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун І.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Репетун К.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Лубенського РВП ГУНП України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

20.10.2022 року о 22 год 49 хв в м. Лубни по вул. Фабрична, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT DOBLO з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці зупинки водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він не погоджується з даним протоколом, вважає, що протокол складено з порушенням вимог, встановлених КУпАП, його вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено належними доказами, а тому, провадження у справі потрібно закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він дві доби не спав та приймав ліки, у нього на той момент був хворий батько, який на наступний день помер, не знав що коли відмовляються від проходження, то автоматично складається протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Репетун К.В. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 , з протоколом про адміністративне правопорушення не згодна. В поясненнях зазначила, що 20.10.2022 автомобіль ОСОБА_1 зупинили не працівники поліції, а військовослужбовці територіальної оборони. ОСОБА_1 пояснив їм, що їхав по дуже важливим справам, а саме: необхідність придбання лікарських засобів для його хворого батька. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 військовослужбовці викликали наряд поліції, які після приїзду не будучи свідками руху автомобіля склали адміністративний протокол про адміністративне правопорушення. Даний протокол містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 його права та обов`язки, але ОСОБА_1 ні до, ні після, ні під час складання протоколу ніхто не роз`яснював його права, як особі яка притягується до адміністративної відповідальності. Окрім того, захисник зазначає, що інспектором було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння водія, а саме поліцейським жодним чином не було перевірено координацію рухів водія або почервоніння очей. Крім того, інспектор не проводив огляд водія за допомогою спеціальних технічних засобів, не роз`яснив водію про порядок застосування таких засобів, а запропонував пройти огляд в медичному закладі, щоб довести відсутність у нього алкогольного сп`яніння, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи акту огляду водія на місці події. Інспектором було виписано ОСОБА_1 направлення до двох медичних установ, при цьому дане направлення не відповідає формі такого виду направлення. Дане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не було вручене водію ОСОБА_1 та не містить його підпису. Окрім того, захисник зазначає, що до протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не можна вважати належними доказами, так як пояснення записувалися не свідками власноруч, не з їх слів, а фактично працівниками поліції, що підтверджується засвідченням у вигляді слова «вірно». На підставі вищезазначеного, захисник вважає, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Інспектор СРПП Лубенського РВП Вороний В.О. в судовому засіданні пояснив, що того дня він перебував у службовому наряді на службовому автомобілі. Під час патрулювання у комендантський час було помічено автомобіль, який рухався їм на зустріч на перехресті вулиці Фабричної. Оскільки це був комендантський час, то було вирішено перевірити, що це за автомобіль та зупинили його. Після зупинки авто помітили, що водій не був пристебнутий ременем безпеки та з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти експертизу на стан алкогольного сп`яніння, або на місці, або в медичному закладі. На що водій ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі та чітко не міг пояснити, чому він в комендантський час пересувався на авто по місту. Після чого на нього було складено адміністративний протокол. Відмова водія була зафіксована і на бодікамеру, і в присутності свідків. Зразок направлення до медичної установи у інспекторів один. В будні дні з 08 год до 15 год, якщо особа погодилася пройти огляд у медичному закладі, то її направляють до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей», а після 15 год та у вихідні дні огляд проводиться в КП «ЛЛІЛ». В направленні не вказано в яку саме установу потрібно їхати особі, але ж особа і не погодилася на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці зупинки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтвердив, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці зупинки.

Вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника, інспектора, свідків, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, переглянувши відеозаписи, які надані працівниками поліції, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмовився, керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 346827 від 20.10.2022 року, з якого вбачається, що 20.10.2022 року о 22 год 49 хв в м. Лубни по вул. Фабрична, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT DOBLO з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці зупинки водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначив «разворачивался возле дома» (а.с.2);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які зазначили в судовому засіданні, що ОСОБА_1 20.10.2022 року відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та свою вину визнає (а.с.3-4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.5);

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с.6);

- направленням ОСОБА_1 для проведення медичного огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння (а.с.7);

- відеозаписами, з місця події, зробленими за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських, які записані на dvd-r диску і знаходяться в матеріалах справи, де за кермом автомобіля FIAT DOBLO з державним номерним знаком НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_1 , зазначає, що його зупинила поліція, він хотів розвернутися та поїхати до дому, а його прийняли «ребята». На питання поліції повідомляє, що вживав водку. При свідках відмовився від проходження огляду в медичному закладі та на місці зупинки (а.с.9).

Суд також враховує первині пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що він пив водку, виїхав 100 метрів та заїхав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо суті наведених аргументів ОСОБА_1 та його захисника, суд зазначає наступне.

Щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що протокол складений з дотриманням вимог ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Більш того, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол без будь-яких зауважень.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд зазначає таке.

Так, при перегляді відеозапису з моменту приїзду працівників поліції до місця виявлення автомобіля ОСОБА_1 вбачається, що за кермом автомобіля FIAT DOBLO з державним номерним знаком НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_1 , на автомобілі увімкнені фари, горить покажчик повороту. ОСОБА_1 на відео зазначає, що його зупинила поліція, він хотів розвернутися та поїхати до дому. ОСОБА_1 не висловлює своїх заперечень, щодо не керування транспортним засобом, лише пояснює, що хотів розвернутися.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 20.10.2022 року о 22 год 49 хв в м. Лубни по вул. Фабрична, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT DOBLO з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці зупинки водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даючи оцінку іншим доказам у справі, а також доводам сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки було порушено порядок проведення огляду, суд зазначає наступне.

Як зафіксовано на наданому суду відеозаписі, ОСОБА_1 відмовився проходити медичне освідування. В даній справі відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки повною мірою зафіксована як відеозаписом, так і участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім цього, суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є упередженими та зацікавленими особами, оскільки здійснюють патрулювання з працівниками поліції і мають підпорядкування працівникам поліції, з огляду на що сторона захисту ставить під сумнів показання даних свідків.

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП України як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Матеріали справи не містять жодного доказу, який підтверджував би факт упередженості та зацікавленості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Твердження захисту, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 спочатку не бажав підписувати протокол, згодом ознайомився з ним, прочитав, надав письмові пояснення в протоколі, а відтак відсутнє порушення права на захист.

Наявні у справі докази у сукупності не дають підстав припускати інший можливий варіант розвитку подій, які мали місце саме 20.10.2022, відповідно вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюється як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вищезазначені обставини не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

При цьому суд керується висновком Європейського Суду з прав людини, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке є безальтернативним та у даному випадку буде справедливим, необхідним для виправлення та попередження вчинення порушником нових адміністративних правопорушень, в тому числі і аналогічних.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.33-35, 40-1, 130, 221, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір на користь держави у розмірі 536, 80 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду проголошений 24 квітня 2023 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя Я.В. Просіна