Справа № 153/687/23
Провадження № 33/801/568/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 01 травня 2023 року о 22 год 19 хв. по вул. Господарській, 19 у с. Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області він керував трактором Т-16М, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат 1,91 проміле.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним як водієм Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), які б відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не можуть визнаватися належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що поліцейськими було порушено пункт 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), тому що ними не було складено акт огляду на стан сп`яніння, а також не було відсторонено його від керування транспортним засобом. Зазначав, що транспортним засобом він не керував, а перебував поряд з ним коли до нього під`їхали працівники поліції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

30 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки на час розгляду справи він перебуватиме за межами Вінницької області, однак доказів неможливості прибуття до Вінницького апеляційного суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 054863 від 01 травня 2023 року 01 травня 2023 року о 22 год 19 хв. по вул. Господарській, 19 у с. Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_1 керував трактором Т-16М, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат 1,91 проміле.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала.

ОСОБА_1 своїм правом надати пояснення, висловити будь-які зауваження щодо оформлення протоколу чи його неправдивості, незгоди з результатами тестування не скористався, відмовившись при цьому від його підписання. Заперечень щодо факту керування транспортним засобом не висловив.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова, хитка хода) за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

Згідно з результатами проведення відбору повітря з порожнини рота за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» вміст спирту у видихуваному повітрі становив 1,91 проміле.

Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР України, які б відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням, є безпідставними.

Як видно з відеозапису, долученого до матеріалів справи, причиною зупинки трактора Т-16М, державний номерний знак НОМЕР_1 , стало порушення водієм ОСОБА_1 правил перевезення пасажирів понад встановлену кількість, а також порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху (пункт 9.2 б) ПДР України). Разом з тим обставини зупинки ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах цієї справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо перебування особи, яка керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а перебував поряд з ним коли до нього під`їхали працівники поліції, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, що службовий автомобіль працівників патрульної поліції рухається за трактором, який був зупинений на їх вимогу. При цьому очевидно, що ОСОБА_1 перебував за кермом цього трактора. Будь-яких заперечень щодо керування трактором ОСОБА_1 не висловлював.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк