Справа№751/1754/23
Провадження №3/751/964/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Овсієнко Ю.К.

за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

03.03.2023 року о 21 год 58 хв в м. Чернігів по вул. Івана Мазепи, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz-E320, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом від 18.08.2022 року Деснянським районним судом м. Чернігова, повторно протягом року вчинене правопорушення від 26.01.2023 року постанова ЕАР6458029 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР.

Також, 03.03.2023 року о 21 год 58 хв в м. Чернігів по вул. Івана Мазепи, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz-E320, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що змушений був керувати автомобілем, оскільки він пересувається на милицях внаслідок отриманих травм, пов`язаних з проходженням військової служби, і автомобіль для нього являється єдиним засобом пересування. Також зазначив, що наркотичних засобів він не вживав, а такий його стан пов`язаний з прийомом лікарських засобів, зокрема знеболюючих препаратів.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протоколи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 038537; направленням на огляд водія до медичного закладу на визначення стану сп`яніння; рапортом поліцейського; копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.08.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнутий за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із оглянутого відеозапису з камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

За таких обставин, з урахуванням обставини та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, особи правопорушника, матеріального становища, призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд зазначає, що згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно довідки інспектора відділу АП УПП в Чернігівській області від 04.03.2023 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Таким чином, ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не був водієм, не був наділений правом керування транспортними засобами.

Отже, відсутні правові підстави для застосування в даному випадку стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також суд не вбачає правових підстав для застосування стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до реєстраційної картки автомобіль марки Mercedes-Benz-E320, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності іншій особі ОСОБА_2 .

Що стосується підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

У судовому засіданні досліджено зміст довідки в/ч НОМЕР_2 від 15.02.2023 року №1114, згідно якої було проведено огляд госпітальної ВЛК А3120 15 лютого 2023 року. У молодшого сержанта ОСОБА_1 діагностовано: наслідки ЗЧМТ (09.08.2022) струсу головного мозку, консолідуючого перелому правої ацетабулярної западини, консолідуючого перелому обох кісточок правої гомілки, ліковано оперативно (17.08.2022 МОС правої гомілки, 20.09.2022 відкрита репозиція уламків правої кульшової западини, МОС пластиною та гвинтами), у вигляді цефалічного синдрому, посттравматичного деформуючого остеоартрозу правого кульшового суглобу ІІІ ст., при помірному порушенні функції. Травма пов`язана з проходженням військової служби.

Отже, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки у зв`язку з отриманими травмами його самостійний рух ускладнений, пересувається на милицях, і керування ним транспортним засобом у даному випадку являється чи не єдиним засобом для пересування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а тому провадження по справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи №751/1754/23 та №751/1755/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер №751/1754/23, провадження №3/751/964/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: Ю. К. Овсієнко