Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
27.04.2023 справа №394/330/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юрюзань Челябінської області, росіянина, громадянство Росії. освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А :

24.04.2023 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол серії ВАВ №328009 про адміністративне правопорушення від 21.11.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 08.11.2022 року о 22:00 годині в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на її, чим завдав останній моральних страждань, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Викладене, окрім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , рапортом чергового інспектора СПД №3 (смт Новоархангельськ) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 09.11.2022 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.11.2022 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та самого правопорушника.

Протокол про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Крім того, як вказав Європейсьий суд з прав людини у п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» - «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» .

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Причому аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст. 247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо… Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

При цьому, ст. 247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 08.11.2022 року, за вказаних обставин, строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 08.11.2022 року, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчилися 08.02.2023 року.

Тобто, після 08.02.2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю.

Враховуючи, що на час розгляду справи в суді закінчився передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний термін з дня скоєння правопорушення то адміністративне стягнення на особу не може бути накладене, а тому провадження по справі стосовно нього слід закрити у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, 173-2, 247, 277, 252 КУпАП, суддя-,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: