ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1609/23 Справа № 193/680/23 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участі ОСОБА_1 , захисника Толстих О.Ю., прокурора Петрова І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Софіївка Дніпропетровської області, громадянку України, працюючу старостою Ордо-Василівського старостинського округу виконавчого комітету Девладівської сільської ради, члена виконавчого комітету Девладівської сільської ради, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення І сесії Девладівської сільської ради VIII скликання № 17-1/VІІІ від 23.11.2020 року ОСОБА_1 затверджена на строк повноважень Девладівської сільської ради VIII скликання на посаду старости Ордо-Василівського старостинського округу та їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Ч. 1 ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу. Відповідно до рішення І сесії Девладівської сільської ради VIII скликання № 18-1/VІІІ від 23.11.2020 року було утворено виконавчий комітет Девладівської сільської ради VIII скликання та затверджений його персональний склад, до якого увійшла ОСОБА_1 10.08.2022 року в приміщенні Девладівської сільської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький р-н, с. Девладове, вул. Привокзальна відбулось чергове засідання виконавчого комітету Девладівської сільської ради VIII скликання. Згідно з порядком денним протоколу засідання виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання під № 2 порядку денного розглядалося питання «Про відзначення Подякою Девладівської сільської ради». Під час обговорення цього питання член виконавчого комітету Девладівської сільської ради ОСОБА_2 запропонувала відзначити Подякою Девладівської сільської ради старосту ОСОБА_1 .. Після обговорення питання воно було поставлене на голосування та відповідно до результатів голосування присутніх на засіданні членів виконкому та протоколу засідання ОСОБА_1 про наявний конфлікт інтересів публічно не повідомила, взяла участь в розгляді питання, голосуванні та проголосувала «ЗА». Таким чином, член виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання, староста Ордо-Василівського старостинського округу ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» публічно неповідомила колегіальний орган в особі виконавчого комітету Девладівської сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів на засіданні виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання під час розгляду 10.08.2022 року питання порядку денного № 2 «Про відзначення Подякою Девладівської сільської ради», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 10.08.2022 року в приміщенні Девладівської сільської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький р-н, с. Девладове, вул. Привокзальна було проведено 10 чергове засідання виконавчого комітету Девладівської сільської ради VIII скликання. Згідно з порядком денним протоколу засідання виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання під № 2 порядку денного розглядалося питання «Про відзначення Подякою Девладівської сільської ради». Під час обговорення цього питання член виконавчого комітету Девладівської сільської ради ОСОБА_2 запропонувала відзначити Подякою Девладівської сільської ради старосту ОСОБА_1 . Після обговорення питання воно було поставлене на голосування та відповідно до протоколу засідання ОСОБА_1 про наявний конфлікт інтересів публічно не повідомила, взяла участь в розгляді питання, голосуванні та проголосувала «ЗА». За результатами голосування було прийняте рішення виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання № 133/2 від 10.08.2022 року «Про відзначення Подякою Девладівської сільської ради», яким Подякою між інших відзначалася староста ОСОБА_1 . Таким чином, член виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання, староста Ордо-Василівського старостинського округу ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» скоїла дії в умовах реального конфлікту інтересів на засіданні виконкому Девладівської сільської ради VIII скликання, а саме проголосувала «ЗА» під час розгляду 10.08.2022 року питання порядку денного № 2 «Про відзначення Подякою Девладівської сільської ради», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи наявність вини та кваліфікації її дій, вказує що при визначенні адміністративного стягнення суд повинен був застосувати положення ст. 22 КУпАП та закрити провадження за малозначністю діяння. Просить постанову скасувати та постановити нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо неї закрити на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Толстих О.Ю.,які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання виключно про застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП суд апеляційної інстанції переглядає постанову суду першої інстанції виключно в цій частині.

Згідно ст. 245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 , незважаючи на наявність у неї суперечності між приватним інтересом та її службовими повноваженнями, в умовах реального конфлікту інтересів, будучи обізнаною із нормами Закону України «Про запобігання корупції», свідомо проігнорувала вимоги щодо заборони приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так, суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно із диспозицією ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 та порушенні нею вимог Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю то вони є безпідставними виходячи з наступного.

ОСОБА_1 не повідомила про наявність в неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто, ОСОБА_1 вчинила корупційні діяння, які вважаються закінченими з моменту незаконного або протиправного одержання особою матеріальних благ, порушення спеціальних обмежень з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій або бездіяльності і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, тому таке правопорушення не може бути визнано малозначним.

Таким чином, проаналізувавши матеріали провадження, оцінивши доводи апеляційної скарги в сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова