КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2030/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/1410/23

25 квітня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 440864 від 29 грудня 2022 року, ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 00 год. 05 хв. у м. Київ, вул.. Антоновича, 56 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду 1,41‰.

ПостановоюГолосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 13 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року та закрити провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що постанову суду винесено з порушенням принципу презумпції невинуватості. Зазначав, що висновок суду про винність його у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом. Вказував, що судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків, що позбавило права на доведення невинуватості.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав тільки 03 березня 2023 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

На противагу доводам апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування своїх висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 440864 від 29 грудня 2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та якийпо суті порушення нічого не зазначив, будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с.2);

- результатами тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 1);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 1,41‰. З даним результатом був згоден ОСОБА_1 про що свідчить його підпис у даному акті (а.с.3);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про винність його у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такий висновок суду ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах, яким суд надав належну правову оцінку та з`ясував всі обставини даної справи. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його зупинили працівники поліції. Відтак, твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а автомобіль знаходився у нерухомому стані, спростовуються відеозаписом з боді-камери.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків, що позбавило права на доведення невинуватості, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не вказав, які обставини можуть повідомити свідки на підтвердження його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 23 лютого 2023року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу з слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова