МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/965/23 Головуючий у місцевому судді Микульшина Г.А.
Провадження № 33/812/206/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Біляєвої В.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2023 року , якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків

НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2023 року, 02 березня 2023 року о 22:40 год. в м. Миколаєві Інгульський район по вул. Троїцькій, 90, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERSEDES BENZ Е 280», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від прохання огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager, а також від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 470709.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що встановлення факту перебування особи в стані сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1

Зазначає, що з перших днів війни був зарахований в особовий склад ЗСУ і 02 березня 2023 року він з товаришами виконували спеціальне завдання та здійснювали рух на двох автомобілях у цивільному одязі. Така політика військового командування, щоб не в зоні бойових дій пересуватися лише на цивільних транспортних засобах і в цивільному одязі.

Орієнтовно в 19.00 год. в автомобілі вистрілила шина, вони зупинилися та вийшли з автомобілів. Так як запаски в нього не було його напарники пересіли в інший автомобіль, а він залишився очікувати допомогу біля автомобіля. Тобто з 19:00 год. 02.03.2023 автомобіль перебував у стані стоянки та не здійснював руху. В 22:30 год. біля його автомобіля зупинився службовий автомобіль поліції. Працівники поліції підійшли до нього і почали розпитували що сталось, а потім попросили пред`явити для перевірки документи. До того моменту як підійшли працівники поліції, автомобіль не здійснював рух як мінімум три години. Він відповів, що він військовий, розповів про колесо, однак вони побачили, що він сам і почали шукати будь що, щоб скласти якісь постанови чи протоколи. Почали розпитувати, чого він не в частині, що він тут робить. Він відповідав що це не їх справа і між ними виник конфлікт.

Після цього інспектор раптом почав бачити ознаки алкогольного сп`яніння, яких не було. Сказав, що потрібно їхати в медичний заклад для огляду, на що ОСОБА_1 відповів, що він військовослужбовець на службі і не може з ними взагалі нікуди їхати. Інспектор почав наполягати на тому, що повинен забрати автомобіль на штрафмайданчик. Справа дійшла майже до бійки, оскільки інспектор позволяв собі занадто багато.

Далі інспектор продовжив: «Давай так. Ти нам на камеру відмовляєшся проходити огляд, ми складаємо протокол і ти собі далі їдеш і тебе ніхто не чіпає! Бо інакше підеш пішки звідси!». Тобто інспектор чинив певний тиск, щоб він відмовився від проходження огляду і тоді він не затримає автомобіль на штрафмайданчик. Під цим шантажем він погодився, оскільки не мав інших варіантів щось робити без автомобіля, виконав вказівку інспектора. Про жодні наслідки відмови від огляду інспектор його не повідомляв, а також не роз`яснював якими правами він може користуватись як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після складення протоколу поліцейські не відсторонювали його від керування автомобілем та автомобіль тимчасово не затримували, а поїхали в невідомому напрямку, що на його думку свідчить про відсутність у нього ознак сп`яніння.

Також ОСОБА_1 зазначав, що при очевидних фактах відсутності у справі жодних доказів підстав зупинки, суддя першої інстанції навіть не розглядав питання законності самої зупинки автомобіля.

Проте, вимога поліцейським пред`явлення документів може здійснитись лише на законних підставах, передбачених статтею 35 Закону «Про національну поліцію». При цьому, у статті 35 Закону наведено вичерпний перелік підстав зупинки, зокрема серед яких однією з підстав зупинки є порушення ПДР.

Тому, законні підстави у поліцейського для зупинки вказаного транспортного засобу були відсутні. Якщо б не була здійснена неправомірна вимога поліцейського про надання документів і проведення огляду, порушення ним у вказаній вище дорожній обстановці не було б допущене.

Про відсутність порушень ПДР свідчить те, що відносно нього не складалось жодних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Складено лише постанову за відсутність при собі посвідчення водія, однак до моменту коли підійшли працівники поліції, вони не могли знати про відсутність такого посвідчення водія.

А тому вважає, що інспектори безпідставно підійшли до його транспортного засобу, який перебував у стані зупинки і відповідно безпідставно вимагали пред`явлення документів на право керування та у подальшому проходження огляду, а тому подальші їх вимоги та рішення є такими, що не відповідають закону.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що не керував автомобілем мінімум три години до того як під`їхали працівники поліції.

При цьому за ст.130 КУпАП несе відповідальність лише особа, яка керує транспортним засобом, а саме водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (п. 1.10 Правил дорожнього руху України). В силу вимог п. 2.5 Правил, то вони передбачають, що тільки водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Жодні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Інспектор запропонував пройти огляд о 19:00 год, а відмова записана на відеозаписі з часом 22:54 год. Тобто більш як 3 години, а саме з 19:00 год по 22:54 год, він не керував автомобілем і відповідно не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, вважає, що інспектори не мали права пропонувати йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він не зобов`язаний був проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом як мінімум 3 години до того, як підійшли працівники поліції і запропонували пройти огляд.

Проаналізувавши положення ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 9 Розділу II Інструкції №1452/735, п. 7. Порядку №1103 вважає, що оскільки з моменту припинення автомобілем руху і до моменту пропонування йому пройти огляд пройшло більш як 3 години, то це є грубим порушенням ч.4 ст.266 КУпАП.

Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 Р.ІХ Інструкції №1395 його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені зокрема частинами 1-4 статті 130 КУпАП працівник Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.... При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отже, у відповідності до ст.265-2 та 266 КУпАП, за наявності підстав вважати, що ним вчинено порушення, передбачене ст.130 КУпАП, поліцейські зобов`язані були тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити його від керування автомобілем.

В порушення зазначених вимог поліцейські після складення протоколу не відсторонили його від керування автомобілем, автомобіль тимчасово не затримували, що на думку апелянта, свідчить про те, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було.

Відсутність жодних ознак алкогольного сп`яніння видно і на долучених до справи відеозаписах. Вважає, що ці всі обставини були створені лише для того, щоб зробити показник у вигляді складеного протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що до матеріалів справи долучено окремий «вирваний» фрагмент відеозаписів вже на кінці розмови. Відео починається вже аж з проведення самого огляду.

Однак, зазначені відеозаписи не можуть бути допустимим доказами по справі, оскільки сформовані з порушенням законодавства, що регулює порядок та процес відеозапису патрульними поліцейськими за допомогою нагрудної відеокамери.

Відповідно до вимог ч. 5 Розділу II Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Тому, долучені фрагменти відеозаписів, не можуть бути допустимими доказом по справі, оскільки здійснені з порушенням процедури, передбаченої Інструкцією №1026.

Зазначає, що фактично інспектор зняв постановочне відео, яке було створене шляхом шантажу, з метою щоб працівники поліції не забирали автомобіль на штрафмайданчик і дали йому можливість повернутися у військову частину.

Вважає, що поліцейські свідомо не долучили повну відеофіксацію з місця огляду, оскільки фактично він не керував автомобілем як мінімум 3 години до того, як підійшли працівники поліції, а також весь попередній період був заповненим елементами шантажу з боку інспекторів.

За таких обставин, вважає, що постанова суду першої інстанції про наявність події та складу адміністративного правопорушення не відповідає встановленим обставинам, є необґрунтованою та немотивованою.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови судді Ленінського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, як уже зазначалося раніше, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 144081 від 02 березня 2023 року та доданими до протоколу направленням на огляд, відеозаписом з нагрудного відео реєстратора 470709, постановою БАБ №537788.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144081 від 02 березня 2023 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП є доказом, 02 березня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м. Миколаєві Інгульський район по вулиці Троїцькій, 90, водій ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом "Mercedes - Benz E280", реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager, а також від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 470709, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та в графі - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначив - « надам у суді».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, постанова БАБ №537788, та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Крім того, в протоколі зазначено, що транспортний засіб "Mercedes - Benz E280" н.з. НОМЕР_3 залишено за місцем зупинки без порушення Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, тобто є належним та допустимим доказом у справі.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції після встановлення особи ОСОБА_1 , який стояв біля автомобілю, було роз`яснено, що під час спілкування з ним були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення обличчя. Ніяких заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля автомобілю, працівником поліції встановлено його особу та роз`яснено, що його було зупинено через сильно забруднений номерний знак, що під час спілкування у нього виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення обличчя. Працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, на що він відповів відмовою, на пропозицію проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - ОСОБА_1 також відповів відмовою, вказавши що «зараз не можу». Після чого працівником поліції було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а саме - за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. На питання чи все йому зрозуміло, ОСОБА_1 відповів, що «так, все зрозуміло». Також працівник поліції роз`яснив, що відносно нього також буде складена постанова за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме порушення п.п. 2.4 ПДР України - за те що він не мав при собі посвідчення водія. ОСОБА_1 не заперечував викладені обставини та погоджувався з усіма діями працівників поліції. Працівником поліції було роз`яснені його права, запропоновано протерти номерний знак від бруду та зроблено усне зауваження за брудний номерний знак.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис з моменту встановлення особи правопорушника до його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, відповідно до якого 02 березня 2023 року в 22:55 год. ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП МОЦ ПЗ МОР. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявленні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову.

Слід зазначити, що сам факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не оспорюється.

Слід зазначити, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Твердження ОСОБА_1 що він не керував автомобілем, спростовується наявними в адміністративній справі доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 144081, який згідно ст. 251 КУпАП є доказом, вбачається, що 02 березня 2023 року о 22:40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes - Benz E280", реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний протокол, як вже зазначалось, підписаний ОСОБА_1 без застережень.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 що його було зупинено за те, що в його автомобіля брудний номерний знак. Під час спілкування ОСОБА_1 поводив себе як водій та жодного разу не заперечував факту керування автомобілем.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується і прийнятою відносно нього працівниками поліції постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 537788, відповідно до якої, 02 березня 2023 року о 22:40 год. в м. Миколаєві вул.. Троїцька, 90, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.4 ПДР України. Копію вказаної постанови отримано ОСОБА_1 під підпис, оскарження її ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції дану постанову він не оскаржував.

Отже дана постанова набрала законної сили та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Заперечення правопорушника стосовно того, що у нього були права, але працівники поліції необґрунтовано на його думку не прийняли це до уваги через те, що в базі даних є свідчення, що вони ним втрачені, через що у нього виник конфлікт з поліцейськими, не мають правового значення для вирішення даної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 144081 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 537788 від 02 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не оскаржена ним в установленому законом порядку та не є предметом перегляду у даній справі.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 не керував автомобілем протягом 3 годин до того, як до нього підійшли працівники поліції, а саме з 19 години, що він виконував завдання командування військової частини, під час якого «вистрелила» шина, тому його напарники пересіли в інший автомобіль, а він залишився біля автомобілю чекати допомогу, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, а тому розцінюються судом апеляційної інстанції як обраний ним спосіб захисту з метою намагання уникнути адміністративної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом у цей день, але наполягав, що зупинився о 19 год. через поломку автомобіля. При цьому пояснив, що доказів його зупинки саме о 19 год. надати суду не може.

Не підтверджені належними та допустимими доказами і посилання ОСОБА_1 , що він виконував завдання командування військової частини разом з іншими військовослужбовцями, які після того, як «вистрелила» шина, пересіли в інший автомобіль, а він залишився біля автомобілю чекати допомогу. З наданого ж ОСОБА_1 апеляційному суду рапорту командира 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 від 19.05.2023р. вбачається, що 02 березня 2023р. ОСОБА_1 перебував у звільненні з його дозволу та повернувся у розташування частини вчасно, що фактично спростовує раніше наведені ствердження апелянта.

До того ж автомобіль "Mercedes - Benz E280" номерний знак НОМЕР_3 належить матері апелянта ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що він використовувався ОСОБА_1 саме під час несення служби. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вказаний автомобіль він з власної ініціативи використовує для швидкого пересування у місто на навчання і повернення назад у в/частину.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції його шантажували що затримують його автомобіль на штрафмайданчик, спростовані оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому не зафіксовані зазначені обставини, а також упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , навпаки відеозапис свідчить про те, що працівники поліції спокійно виконували свої професійні обов`язки, ОСОБА_1 також поводився спокійно, спілкувався з працівниками поліції, з усім погоджувався, нікуди не поспішав.

Жодних доказів, які б спростовували факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять. Як і не містять доказів оскарження ОСОБА_1 неправомірних дій працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис події правопорушення є неповним, що долучено окремий вирваний фрагмент відеозапису, фактично є припущенням, не підтвердженим належними доказами у справі.

В той же час апеляційний суд враховує, що вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026). З даного відеозапису чітко вбачається як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також відмовився проїхати до найближчого медичного закладу, як працівником поліції водію роз`яснені його права, складання протоколу про адміністративне правопорушення, зачитання його вголос перед підписанням апелянтом протоколу, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП. Ця частина запису є безперервною. Зафіксовано на відеозаписі також діалог правопорушника та працівників поліції щодо причин зупинки транспортного засобу.

До посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів причини зупинки транспортного засобу та наслідків такої зупинки, так як поліцейськими не було складено жодних адміністративних матеріалів щодо порушення ПДР, які б свідчили про зупинку транспортного засобу, як до підстави для скасування постанови суду, апеляційний суд відноситься критично з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII патрульний поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо мало місце: 1) порушення водієм правил дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Як вбачається з відеозапису, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про порушення ним ПДР, а саме : що в нього брудний номерний знак.

До того ж причини зупинки не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не підлягають доказуванню у даній справі.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем та працівники поліції не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу, що, у сукупності з іншими доказами, свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення адміністративних матеріалів - не ґрунтуються на положеннях ст. 265-2 КУпАП, за якими стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей цього Кодексу, за якою відбувається тимчасове затримання транспортного засобу. Більш того ч. 3 даної норми права передбачає, що у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

В даному випадку, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовано на відеозаписі, транспортний засіб "Mercedes - Benz E280", реєстраційний номер НОМЕР_2 залишено за місцем зупинки без порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду зводяться до його власної переоцінки доказів, при цьому ОСОБА_1 тлумачить такі докази вибірково, ігноруючи всю їх сукупність та взаємозв`язок, які доповнюють один одного та є достатніми для встановлення всіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Отже, аналіз зазначених вище доказів у їх сукупності підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також повідомили його про складання матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини, невизнання факту керування автомобілем розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

При прийнятті остаточного рішення, апеляційний суд враховує також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова