Справа № 158/2318/22 Провадження №33/802/229/23 Головуючий у 1 інстанції:Польова М. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі в цій частині закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Також ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що:

- він 13 жовтня 2022 о 21 год. 15 хв. керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Р14 «Луцьк-Любешів» між селами Озеро та Сокиричі, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «IVECO», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби з`їхали у кювет та отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України і відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
- він же 13 жовтня 2022 о 21 год. 15 хв. на автодорозі Р14 «Луцьк-Любешів» між селами Озеро та Сокиричі керував транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України і відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді захисник ОСОБА_1 адвокат Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу в якій вважає її необґрунтованою та незаконною.

Зазначає про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності його довірителя ОСОБА_1 та його як захисника, і це при тому, що до суду подавалось клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість з`явитись до суду у зв`язку з поважними на те причинами. Вважає, що такими діями суду було порушено право на захист ОСОБА_1 .

Не відповідає постанова суду дійсним обставинам справи у частині, що стосується ст.124 КУпАП, оскільки не було взято до уваги ряд обставин. Так, судом не взято до уваги те, що різкий маневр автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_4 спричинило пробиття колеса, що по суті й стало причиною ДТП. Не враховано було також суперечностей у поясненнях свідків в тій частині хто саме перебував за кермом автомобіля «Івеко» ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 , оскільки, як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зателефонував водій ОСОБА_6 , який перебував у нетверезому стані. Крім того, суперечливими є посилання суду на пояснення свідків як доведеність вини ОСОБА_1 при тому, що усі свідки є знайомими та співпрацюють в межах виду діяльності, у зв`язку з чим їх пояснення щодо послідовності виникнення ДТП та її оформлення, на думку захисника є сумнівними і не можуть братись до уваги судом. Також різняться пояснення свідків в частині їх прибуття і знаходження на місці ДТП. Вважає, що зважаючи на обставини справи, судом мала б бути призначена судова автотехнічна експертиза, однак через розгляд справи у відсутності сторони захисту, остання не змогла заявити таке клопотання.

Не відповідає обставинам справи постанова суду в частині, що стосується ч.1 ст.130 КУпАП. Так, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 кілька разів продував прилад з одним і тим же мундштуком до спеціального приладу за короткий проміжок часу. При цьому, ОСОБА_1 не був згідний з результатом огляду та наполягав на його проведенні в медичному закладі, однак йому було відмовлено у цьому.

Посилаючись на вказані обставини, просить оскаржувану постанову судді скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких апеляційні доводи вважає необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим. Право на захист ОСОБА_1 через розгляд справи у його відсутності порушено не було, оскільки на попередньому судовому засіданні 21.02.2023 при відкладенні розгляду справи, суд узгодив дату наступного судового засідання з адвокатом Лавренчуком О.В. 16:00 год. 07.03.2023 із врахуванням того, що останній до обіду приймав участь в іншому судовому засіданні Ківерцівського районного суду. При цьому, адвокат Лавренчук О.В. 07.03.2023 о 14:30 год. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що він не може прибути в судове засідання, так як він як юрист батальйону ТО «Луцьк» має приймати участь в засіданні батальйону. Однак, він з цього приводу до клопотання не додав жодних доказів його приналежності до батальйону в якості юриста та щодо проведення засідання. Тому вважає, що доводи адвоката Лавренчука О.В. про зайнятість у стой час не відповідають дійсності. Також йому відомо, що адвокат Лавренчук О.В. повідомив ОСОБА_1 про те аби останній не ходив в судові засідання. ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про судові засідання жодного разу до суду не з`явився. Крім того, адвокат Лавренчук О.В. на попередні засідання подавав клопотання про відкладення розгляду справи через свою хворобу, однак не надавав жодних доказів з цього приводу. А тому, таку його поведінку слід розцінювати як свідомий намір затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 та унеможливлення потерпілого ОСОБА_2 звернутися до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування. Також вважає, що не відповідають дійсності апеляційні доводи з приводу пробиття колеса автомобіля та суперечностей пояснень свідків, оскільки з цього приводу не було здобуто жодного доказу. Крім того, не відповідають дійсності апеляційні доводи з приводу порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Так, допитані свідки підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а сам факт сп`яніння роздруківкою спеціального технічного приладу. Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не заперечується і ним самим, що вбачається із відеозапису з боді-камери працівника поліції. При цьому, той факт, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду в медичному закладі на відеозаписі відсутній. З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Захисник ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не подавав. А утому, апеляційний суд вважає, що урахуванням положень ст.268 КУпАП справу можливо розглядати у відсутності цієї особи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляцію підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній, потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які скаргу вважали безпідставною, а судове рішення законним і обґрунтованим, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У поданій апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_9 вказує про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 із посиланням на те, що справу щодо нього було розглянуто у його відсутності, і це при тому, що ним було подано клопотання про відкладення розгляду через неможливість прибути до суду з поважних на те причин.

Однак, такі його доводи судом до уваги не беруться з врахуванням наступного.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дана вимога Закону та роз`яснення ПВСУ в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 в період з 18.10.2022 (дата надходження до суду) по 07.03.2023 (дата постановлення судового рішення) неодноразово відкладався у тому числі за клопотанням захисника.

Окрім усіх інших відкладень слід зазначити таке.

Справа слухалась 21.02.2023 і захисник ОСОБА_9 був присутній в судовому засіданні. В цей день справу відкладено на 16:00 год. 07.03.2023 і про це ОСОБА_9 був обізнаний належним чином, про що є відповідна розписка в матеріалах справи.

Про дату засідання 07.03.2023 належним чином обізнаний був і ОСОБА_1 , що стверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також телефонограмою, які містяться в справі.

Як було з`ясовано дата 07.03.2023 попереднього була узгоджена з учасниками справи у тому числі із захисником ОСОБА_9 .

Проте, вже 07.03.2023 захисник ОСОБА_9 електронною поштою надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в цей день на іншу дату з посиланням на те, що він не може взяти участь у розгляді справи через його задіяння у виконанні невідкладного завдання Добровольчого формування Луцької міської ради «Батальйону оперативного реагування «Луцьк», де він являється начальником юридичної служби.

07 березня 2023 року суд першої інстанції таке клопотання ОСОБА_9 відхилив і розглянув справу у його відсутності та належним чином повідомленого ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, які вважав достатніми для доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та постановив судове рішення.

Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки ОСОБА_9 в день розгляду справи - 07.03.2023 подаючи клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття до суду не подав до суду будь-яких доказів з цього приводу. При цьому, ОСОБА_1 також не повідомив суд про причини неявки і не клопотав про відкладення справи. Враховано судом було і те, що справа тривалий час, тобто з 18.10.2022 перебуває у провадженні суду та неодноразово відкладалась з різних причин у тому числі за клопотаннями сторони захисту.

З такою позицією суду першої інстанції повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом було вжито усіх необхідних передбачених законодавством заходів щодо недопущення порушення права на захист ОСОБА_1 та не обмеження його у праві на доступ до правосуддя. Так, суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями сторони захисту.

Слід також зазначити про те, що захисник Лавренчук О.В. доказів поважності неможливості прибуття в судове засідання 07.03.2023 не подав також до апеляційного суду.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції жодним чином не було порушено прав ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутності.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході розгляду справи щодо незаконності судового рішення з посиланням на порушення права на захист ОСОБА_1 жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції в цій частині, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності чи адміністративного стягнення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Крім того, сторона захисту вказує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, однак такі доводи до уваги судом не приймаються з врахуванням наступного.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №075739 від 13.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

Пунктами 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР України) передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №075738 від 13.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаних адміністративних правопорушень (ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП) підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних проступків доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №075739 від 13.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.1 та п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Цей протокол підписаний ОСОБА_1 , який водночас відмовився від надання пояснень;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №075738 від 13.10.2022, згідно з яким ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 . При цьому від надання пояснень він відмовився;

- схемою місця ДТП від 13.10.2023, в якій, окрім іншого зафіксовані місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів. Така схема підписана ОСОБА_4 , який являється іншим учасником ДТП, а також ОСОБА_1 ;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 13.10.2023, які вони надали на місці події працівнику поліції;

- чеком із спеціального технічного приладу «Драгер» з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2,01% алкоголю.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень також доводиться і відеозаписом з боді-камери працівників поліції. На них зафіксовано факт того, як працівники поліції прибули за викликом на місце події, де перебували як ОСОБА_1 та і інший учасник ДТП ОСОБА_4 , а також інші особи. При опитуванні свідків та ОСОБА_4 було встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом легкового автомобіля марки «Volkswagen», хоча останній це заперечував. При спілкуванні з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на місці події за допомогою спеціального технічного приладу у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння 2,01%. Будь-яких заперечень чи незгоди з таким результатом він не висловлював. Вбачається і те, що після складення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 оголошено протоколи. При цьому він вказував, що пояснення надасть в суді.

Також судом першої інстанції допитувались свідки та потерпілий в справі, які були на місці події.

Свідок ОСОБА_4 , який є іншим учасником ДТП суду пояснив, що він разом із ОСОБА_10 рухались автомобілем додому, як раптом відчув удар, після чого транспортний засіб потягнуло в кювет. Вийшовши з автомобіля він побачив, що позаду стоїть автомобіль марки «Volkswagen», у якому за кермом сидів чоловік, який хропів і від якого було відчутно запах алкоголю. Пізніше водій хотів зникнути з місця події, але йому цього зробити не дали. Пояснив і те, що він перший проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а одразу після нього інший водій. Мундштуки на приладі при цьому змінювалися. Схему місця ДТП складали при ньому. Пояснення поліцейським від надавав на місці ДТП після проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що екстреного гальмування він не застосовував.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що він разом із ОСОБА_4 рухались автомобілем та раптом почули звук, схожий на вибух колеса. Перед зіткненням ОСОБА_4 не гальмував. Працівникам поліції він надавав свої пояснення.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що того дня він їхав в с.Тростянець, а назустріч йому рухався вантажний автомобіль «IVECO». Через деякий час він побачив як в автомобіля марки «Volkswagen», який рухався за вантажним автомобілем зникло світло і він вдарився у задню частину вантажного автомобіля. Через 50 метрів він (Рудь) зупинився, оглянув свій автомобіль, який пошкодило уламками автомобілів, та повернувся на місце ДТП, де обидва автомобілі були у кюветі. За кермом автомобіля «Volkswagen» сидів непритомний водій, який через деякий час прийшов до свідомості. Водій легкового автомобіля мав ознаки алкогольного сп`яніння. Свої пояснення надавав працівникам поліції на місці ДТП. Також зазначив, що водій вантажного автомобіля «IVECO» перед зіткненням не застосовував екстреного гальмування.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ввечері до нього зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що трапилось ДТП. Коли він приїхав на місце події, то побачив автомобілі у кюветі. За кермом автомобіля «Volkswagen» був ОСОБА_1 , який хотів зникнути з місця ДТП, але йому не дали це зробити. Також пояснив, що бачив як водії проходили огляд на приладі «Драгер», під час якого мундштуки змінювались. Першим проходив огляд ОСОБА_4 , у якого результат становив 0,00 проміле, а після нього ОСОБА_1 , і його результат - 2,01 проміле.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що разом із ОСОБА_2 приїхав на місце ДТП та побачив, що вантажний автомобіль знаходиться у кюветі, а позаду нього легковий автомобіль «Volkswagen», в якому сидів водій в стані алкогольного сп`яніння. Згодом водій хотів зникнути з місця події, однак йому не дали це зробити.

Свідок ОСОБА_12 (поліцейський) суду пояснив, що надійшло повідомлення про ДТП біля с.Сокиричі. Після прибуття на місце ДТП було опитало свідків, з пояснень яких було встановлено, що водієм автомобіля «Volkswagen» був ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, нечітка хода). Останній проходив огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» і цю процедуру зафіксовано на боді-камеру. Письмові пояснення у свідків відбирались на місці ДТП.

Свідок ОСОБА_13 (поліцейський) пояснив суду, що ввечері 13.10.2022 надійшло повідомлення, що поблизу с.Сокиричі сталося ДТП. Після прибуття на місце ДТП було встановлено, що водій автомобіля «Volkswagen» здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду. З пояснень свідків встановлено, що водієм автомобіля «Volkswagen» був ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка мова, нестійка хода). Також зазначив, що схему місця ДТП складав він, після чого водії з нею ознайомилися та поставили свої підписи. Виправлення у даній схемі були зроблені до поставлення водіями своїх підписів. Зауважень до схеми місця ДТП водії не мали. Пояснення у свідків відбиралися на місці ДТП. Під час проведення огляду на стан сп`яніння водії самостійно відкривали мундштуки. Крім того, пояснив, що спочатку роздруковується чек приладу «Драгер», який підписується, зокрема і водієм, і лише після цього складається протокол, тому у чеку приладу «Драгер» відсутні відомості про номер протоколу, до якого він додається.

Апеляційний суд проаналізувавши вищенаведені докази приходить до переконання, що автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 до виникнення ДТП керував саме ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не був водієм автомобіля, суд до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються показаннями вищезгаданих свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_14 , які безпосередньо бачили, що в автомобілі «Volkswagen» на місці водія був ОСОБА_1 , а інших осіб не було. При цьому, працівники поліції надали пояснення про те, що при опитуванні свідків було встановлено особу водія цього автомобіля, і це ОСОБА_1 .
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною наявними в матеріалах справи доказами, які суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що причиною ДТП слало екстрене гальмування водієм автомобіля марки «IVECO» ОСОБА_4 є неприйнятними та повністю спростовуються показаннями свідків, а також схемою місця ДТП на якій будь-які відмітки про гальмівний шлях відсутні, про що правильно було зазначено судом першої інстанції.
Також не беруться до уваги доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду з посиланням на те, що ОСОБА_1 не погоджувався на місці з результатом пройденого огляду за допомогою спеціального технічного приладу та наполягав на його проведенні в медичному закладі, оскільки як встановлено з відеозапису з боді-камери після проходження огляду та оголошення його результатів ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлював та не наполягав на медичному огляді. Обставини наполягання проходження огляду в медичному закладі не підтвердили і допитані судом свідки.
Окрім того, апеляційний суд не вбачає суперечностей у поясненнях допитаних судом свідків, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи. Тому суд першої інстанції таких пояснень під сумнів не постановив, і з цим повністю погоджується апеляційний суд.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та вмотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 цього ж Кодексу.

Усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду є власним тлумаченням законодавства та фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 березня 2023 року, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк