Справа № 692/692/23
Провадження № 3/692/496/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр-на України, військовослужбовця ДПСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 223358 ввід 10.07.2023р. військовослужбовець ОСОБА_1 09.07.2023р. о 20:00 год. під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, був виявлений на території військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації підрозділу АДРЕСА_2 ) з явними ознаками вживання алкогольних напоїв. Факт вживання алкогольних напоїв підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 278 від 09.07.2023р. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: «Військовослужбовець зобов?язаний утримуватись від шкідливих для здоров?я звичок», абз. 7 ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, а саме: «не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психоактивні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні 12.07.2023р. гр. ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення заперечував та клопотав про відкладення судового засідання для надання можливості скористатись правовою допомогою.

У судове засідання 21.07.2023р. ОСОБА_1 не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 223358 від 10.07.2023р. військовослужбовець ОСОБА_1 09.07.2023р. о 20:00 год. був виявлений на території військової частини НОМЕР_2 (місце дислокації підрозділу), розташованої в с. Богданівка, Золотоніського району, з ознаками виживання алкогольних напоїв, факт вживання ним алкогольних напоїв підтверджено медичним висновком.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 223358 від 10.07.2023р., висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 278 від 09.07.2023р., службову характеристику від 10.07.2023р., копію військового квитка ОСОБА_1 та витяг з наказу № 274-ОС від 01.06.2023р., рапорт військовослужбовця ОСОБА_2 від 09.07.2023р., письмові пояснення військовослужбовців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 09.07.2023р. та ОСОБА_6 від 10.07.2023р., копію направлення до КНП «Золотоніська міська лікарня» від 09.07.2023р., наказ № 1818-АГ та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Згідно рапорту Б. Марцоня 09.07.2023р. близько 20:00 год. у місці дислокації підрозділу під час шикування був виявлений військовослужбовець ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з характерними ознаками: нечітка мова, порушена координація рухів, характерний запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 у супроводі ОСОБА_7 було направлено на освідчення до Золотоніської ЦРЛ, згідно висновку № 278 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, 10.07 відносно військовослужбовця буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що солдат ОСОБА_1 категорично відмовився проходити медичний огляд, однак перебував у стані алкогольного сп`яніння про що мав характерні ознаки: нечітка мова, порушена координація рухів, характерний запах алкоголю з ротової порожнини.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що солдат ОСОБА_1 категорично відмовився проходити медичний огляд, однак перебував у стані алкогольного сп`яніння про що мав характерні ознаки: нечітка мова, порушена координація рухів, характерний запах алкоголю з ротової порожнини.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що солдат ОСОБА_1 категорично відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що солдат ОСОБА_1 категорично відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно копії направлення від 09.07.2023р. військовослужбовець ОСОБА_1 направляється на лікарське освідчення з діагнозом: стан алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку № 278 від 09.07.2023р. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає, в тому числі, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері військової дисципліни.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, відмові таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а також в участі начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими їм військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв під час виконання ними обов`язків військової служби або невжиття ними заходів щодо відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, або приховування ними випадків розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв чи появи на військовій службі в нетверезому стані підлеглих їм військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, або в умовах особливого періоду.

Надані на розгляд суду матеріали не мають жодних відомостей, що достовірно підтверджують стан ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі серії СхРУ № 223358 від 10.07.2023р., оскільки висновок в ході медичного огляду про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння лікарем не зроблено, інших досліджень не проведено, а ОСОБА_1 , як вбачається з вказаного висновку № 278, відмовився від проходження медичного огляду.

Суд зазначає, що посадова особа ДПСУ, відповідальна за складення даного адміністративного матеріалу, допустилась помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки вказала, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується вказаним медичним висновком, хоча висновок № 278 від 09.07.2023р. таких тверджень не містить. Окрім того, незважаючи на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 223358 від 10.07.2023р., яким визначено межі розгляду справи, дані дії (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння) у вину військовослужбовцю ОСОБА_1 не ставляться.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини за місцем дислокації підрозділу, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами. При цьому суд зазначає, що положення ст. 172-20 КУпАП не містять відповідальності за наявність у військовослужбовця ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 172-20, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко