ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 Справа №607/7121/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 120474 від 03.04.2023 вбачається, що 20.03.2023 о 18 год 45 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання здійснив дзвінок на спеціальну лінію «102», де в ході розмови з оператором ОСОБА_2 висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями принижував та ображав її честь та гідність, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980480 від 03.04.2023 вбачається, що 23.02.2023 близько 19 год 50 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , здійснив дзвінок на спецлінію «102», де в ході розмови з оператором ОСОБА_3 висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями принижував та ображав її честь та гідність, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 120473 від 03.04.2023 вбачається, що 09.03.2023 о 21 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , здійснив дзвінок на спеціальну лінію «102», де в ході розмови з оператором ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями принижував та ображав її честь та гідність, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980479 від 03.04.2023 вбачається, що 10.03.2023 близько 09 год 29 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , здійснив дзвінок на спецлінію «102», де в ході розмови з оператором ОСОБА_5 висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями принижував та ображав її честь та гідність, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980801 від 03.04.2023 вбачається, що 20.03.2023 близько 22 год 16 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , здійснив дзвінок на спецлінію «102», де в ході розмови з оператором ОСОБА_6 висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями принижував та ображав її честь та гідність, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що будь-яких дій, пов`язаних з дрібним хуліганством не вчиняв, оскільки зателефонувавши на лінію 102, перебував в емоційному стані за місцем свого проживання, а не в громадському місці. Відтак, вказав про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення дрібного хуліганства, а саме, його висловлювання нецензурними словами в ході розмови з операторами лінії 102, чим своїми діями принижував та ображав їх честь та гідність, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, суперечливий виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

В наданих суду матеріалах даної справи не подано та не зазначено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки останній вчинив протиправні дії не у громадському місці, а у житлі за місцем свого проживання, тобто не у громадському місці, що не спричинило наслідки у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян.

Відповідно, докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, а тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, слід закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко