Справа № 304/512/23 Провадження № 3/304/360/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 126563 від 13 березня 2023 року, того ж дня о 18.47 год між населеними пунктами Порошково Т.Пасіка водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», р/н НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області сержантом Микульцею Ю. кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП як порушення правил користування попереджувальними сигналами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 126563 від 13 березня 2023 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 13 березня 2023 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак мати ОСОБА_2 , будучи законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснила, що підтримує надані сином у її присутності пояснення від 13 березня 2023 року; більше з приводу обставин, що мали місце того дня за участю її неповнолітнього сина нічого додати не може.

Заслухавши її пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши наявні у даному провадженні фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором поліції, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

На підтвердження факту, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 126563 від 13 березня 2023 року, судом досліджено вказаний протокол про адміністративне правопорушення, копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 13 березня 2023 року.

Однак на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не було надано жодного доказу, який би підтверджував факт порушення ним Правил дорожнього руху України.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 наданих до протоколу останній визнає, що був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, а також не мав посвідчення водія. Пояснення стосовно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у ОСОБА_1 не відбиралися.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою такий не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Будь яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, працівниками поліції не надано.

З`ясування обставин, за яких вчинене адміністративне правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх аспектах.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що в суді не встановлено наявності вказаних складових адміністративного правопорушення та відповідно не доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд не вбачає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.