КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/933/22 Головуючий в суді І інстанції Романенко К.С.
Провадження № 33/824/2290/2023 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Божка Михайла Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, фізична особа підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180831 від 14 жовтня 2022 року - 13.10.2022 о 23 год. 00 хв. в м. Богуслав по вул. Польова в районі буд. 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря, що підтверджується висновком № 222 від 14.10.2022. Адміністративні матеріали складено в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536 грн 80 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Божок М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Звертаючись з апеляційною скаргою представник скаржника просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богуславського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року, посилаючи на ті обставини, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було отримано 29 березня 2023 року, а тому саме з даного часу слід рахувати йому строк оскарження постанови.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята 28 березня 2023 року. Дату виготовлення повного тексту оскаржуваної постанови судом першої інстанції не зазначено.

З огляду на те, що оскаржувана постанова була прийнята 28 березня 2023 року, а представник скаржника подав апеляційну скаргу 07 квітня 2023 року, апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, передбачено ст. 294 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник скаржника вважає, що постанова суду першої інстанції по справі винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшовши формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому на думку представника апелянта постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник скаржника посилався на ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», як на підставу незаконної зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , в якій передбачено, що поліцейським може зупинити транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Звернув увагу суду на те, що з відеозапису який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», проте останній відмовився проходити огляд на вказаному приладі та попросив щоб у нього було відібрано зразки біологічного дослідження. При цьому, ОСОБА_1 свою думку обґрунтовував тим, що в мережі Інтернет він бачив повідомлення, що вказаний прилад не сертифікований та не повірений, а тому його висновки являються хибними.

Представник скаржника зазначив, що на прохання ОСОБА_1 відібрати в нього біологічні зразки лікар відмовив, чим порушив порядок огляду водія, а тому на думку представника скаржника не можна вважати, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також посилався на п. 2 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до яких огляду водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Представник скаржника вважає, що на порушення Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 поліцейським не дотримано процедуру та порядок документального факту перебування водія у стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції захисник Божок М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень представника апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180831 від 14 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що 13.10.2022 о 23 год. 00 хв. в м. Богуслав по вул. Польова в районі буд. 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря, що підтверджується висновком № 222 від 14.10.2022. Адміністративні матеріали складено в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2022, з якого зокрема вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя;

- у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 222 від 14.10.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження обстеження на вживання алкоголю на приборі «Drager» відмовився. Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): відмова від обстеження на вживання алкоголю. Стан алкогольного сп`яніння;

- у висновку КНП Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» № 222 від 14.10.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (клінічно);

- на відеозаписах, з яких вбачається, що при зупинці ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра щодо перебування водія у стані сп`яніння, про що вони повідомили ОСОБА_1 , що зазначено у п. 2, 3 Розділу І Інструкції, запропоновано пройти огляд на місці зупинки, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager Аlсоtest на місці зупинки, та погодився на пропозицію поліцейських пройти огляд у медичному закладі, куди і був доставлений. При цьому, попередньо лікар повідомив ОСОБА_1 , яким чином буде проведено його огляд, із зазначенням процедури огляду, в які входить продуття Drager Аlсоtest. Також, лікар попередив ОСОБА_1 , що відмова від проходження хоча б одного етапу вважається, що особа відмовилась від проходження огляду взагалі, та з`ясував, чи зрозуміло це останньому, на що він відповів, що зрозуміло. В подальшому, лікар провів опитування ОСОБА_1 , запропонував продути Drager Аlсоtest, на що останній відмовився та наполягав лише на відібранні у нього крові та сечі;

- у висновку КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції встановлено також, що з письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.10.2022 року вбачається, що 13.10.2022 року близько 23 год. 00 хв. він в м. Богуслав по вул. Польова, 42 керував автомобілем марки OpelVectraд.н.з. НОМЕР_1 , що належить його батькові - ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції ВП № 2 Обухівського РУП за порушення комендантської години.

З письмових пояснень ОСОБА_5 від 14.10.2022 року вбачається, що 13.10.2022 року о 23 год. 45 хв. до Миронівської лікарні працівниками поліції м. Богуслав був доставлений водій ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на апараті «АлкоФор 307». Водій ОСОБА_1 відмовився.

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 14.10.2022 року вбачається, що 13.10.2022 року о 23 год. 45 хв. до Миронівської лікарні працівниками поліції м. Богуслав був доставлений водій ОСОБА_1 .. Від проходження освідування на припараті «АлкоФор 307» ОСОБА_1 відмовився. Огляд лікаря ОСОБА_5 у водія ОСОБА_1 було встановлено стан алкогольного сп`яніння. За ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, підвищенний тиск, при ходьбі хитався. Відносно ОСОБА_1 поліцейськими було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180831 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначено, що на вимогу пройти освідування без застосування «Драгер» відмовився лікар. З висновком лікаря не згоден.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 13 жовтня 2022 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підстав для зупинки транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 поліцейським зазначено не було, то саме зупинку транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як з переглянутого в апеляційній інстанції відео з боді камери поліцейського вбачається, що транспортний засіб був зупинений в комендантську годину, а тому вважати що працівниками поліції було порушено норми закону немає підстав. Крім того ОСОБА_1 не висловлює жодних зауважень чи претензій до працівників поліції з приводу зупинки його автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про відсутність повної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, так як ним було висловлено бажання відібрати у нього біологічні зразки, оскільки приладу «Драгер» він не довіряв, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки наведені вище нормативно-правові акти не визначають право особи на вибір методів дослідження. При цьому, у п. 10 Порядку № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки протокол було складено у відсутності двох свідків, не заслуговують на увагу враховуючи, що під час оформлення працівниками поліції матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосовувалися технічні засоби відеозапису відповідно до ст.266 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи є письмові пояснення двох свідків.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Богуславського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга захисника Божка М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Божка Михайла Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «05» червня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко