Справа №592/3126/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/816/416/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 482 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши в залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/3126/23 апеляційною скаргою представника Сумської митниці НЕСТЕРОВА Д. М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2023, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 ,

закрито у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці НЕСТЕРОВ Д. М. просить скасувати постанову судді та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною за ч. 1 ст. 482 МК, та застосувати до неї стягнення в межах санкції цієї статті, оскільки ОСОБА_2 27.02.2023 перемістила товар (грошові кошти в сумі 13 000 дол. США) через державний кордон з території рф в Україну через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу, а той факт, що ОСОБА_2 не знала, що МП «Покровка-Колотилівка» тимчасово закритий не звільняє її від юридичної відповідальності.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2023 провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0026/80500/23, 27.02.2023 за результатом здійснення прикордонного контролю відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перетнули державний кордон України з території рф через тимчасово закритий ПП «Покровка-Колотилівка», прикордонним нарядом було виявлено грошові кошти в сумі 13 000 доларів США, котрі були переміщені через митний кордон України поза митним контролем (поза місцем розташування митного органу). Своїми діями ОСОБА_2 порушила митні правила, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 482 МК.

До початку апеляційного розгляду від представника Сумської митниці Нестерова Д. М. та захисника Хурсенко С. О. надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи у відсутності сторін, що не протирічить вимогам МК та КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0026/80500/23 від 27.02.2023 суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що встановлені під час розгляду справи обставини самі по собі не свідчать про наявність у ОСОБА_2 умислу як обов`язкової ознаки суб`єктивної та об`єктивної сторін складу правопорушення.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на досліджених і перевірених в суді доказах.

Згідно ч. 1 ст. 195 МК переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 246 МК визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів, а згідно ч. 1 ст. 247 МК митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів митних органів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Митному контролю підлягають усі товари, т/з комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи (ч. 1, 2 ст. 318, ч. 1 ст. 547 МК).

Відповідно ч. 1-4 ст. 5 ЗУ «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому ст. 26 цього Закону. Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього. Пропуск через державний кордон може здійснюватися поза пунктами пропуску через державний кордон або в пунктах пропуску в неробочий час, зокрема, у разі, зокрема, п. 5): виникнення особливих потреб гуманітарного характеру особи або групи осіб за умови відсутності загроз національній безпеці України. Рішення про пропуск осіб та транспортних засобів, у яких вони прямують, поза пунктами пропуску через державний кордон приймається начальником органу охорони державного кордону.

Повертаючись до обставин справи, міждержавний автомобільний ПП «Покровка-Колотилівка» знаходиться в зоні діяльності відділу митного оформлення «Краснопілля» МП «Велика Писарівка» Сумської митниці.

Розпорядженням КМУ від 13.03.2020 № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» міждержавний автомобільний ПП «Покровка» віднесено до переліку тимчасово закритих.

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України наказом Держмитслужби від 24.02.2022 № 113 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Держмитслужби» (із змінами) встановлено простій у роботі МП «Велика Писарівка» Сумської митниці, а згідно інформації на офіційному веб-сайті ДПС України на підставі ст. 5 ЗУ «Про прикордонний контроль» пропуск осіб та т/з, у яких вони прямують, поза пунктами пропуску через державний кордон здійснюється в ПП «Бачівськ» і «Покровка» (на кордоні з рф).

З письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що її постійним місцем проживання є м. Макіївка Донецька область, де вона проживає спільно з чоловіком ОСОБА_3 26.02.2023 вона разом з чоловіком виїхали з м. Макіївка до м. Радомишль Житомирської області, а 27.02.2023 вони приїхали на ПП «Колотилівка» (рф), де пройшли митний контроль та в цей же день вони потрапили на територію України. Про наявність коштів вона повідомляла прикордонникам. Про те, що ПП «Покровка» закритий, вона не знала.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, т/з комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК).

Диспозицією ст. 482 МК передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що дії ОСОБА_2 не були спрямовані на переміщення товару через митний кордон України поза митним контролем, оскільки вона в`їжджала на територію України безпосередньо через митний ПП «Покровка», який хоча і перебуває на простої, однак який визначений ДПС України таким структурним підрозділом в складі митниці, через який громадянам України надано можливість пропуску на територію України, чим ОСОБА_2 і скористалася. Тобто за своїм суб`єктивним баченням ОСОБА_2 перетинала державний кордон саме в місці розташування митного органу.

Крім того, ОСОБА_2 не була обізнана про особливості правового режиму роботи ПП «Покровка», а її дії були направлені виключно на те, щоб зі своєю донькою і онукою, особистими речами та грошовими коштами потрапити на територію України.

Будь-яких підстав вважати, що за вказаних у протоколі про порушення митних правил обставин ОСОБА_2 , здійснюючи в`їзд на територію України, мала умисел на порушення порядку переміщення товарів через митний кордон України, матеріали справи не містять і під час розгляду справи в суді не доведено.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного м. Суми від 12.04.2023 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Сумської митниці НЕСТЕРОВА Д. М. на цю постанову судді без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов