Справа №583/1434/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/284/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Білери П.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 20.09.2022 о 15.00 год. в м. Охтирка по пров. Зеленому, 31 керував автомобілем марки SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора DragerAlcotest 6820 на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказував, що Охтирський міськрайонний суд притягнув його до адміністративної відповідальності безпідставно, без належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у інкримінованому правопорушенні.

Зазначав, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи, не містить безперервної зйомки події, яка мала місце 20 вересня 2022 року о 15 год. на пров. Зеленому м. Охтирка, а також не зафіксовано факту керування ним автомобілем, а лише перебування неподалік від автомобіля. Отже цей відеозапис, на думку апелянта, є неналежним та недопустимим доказом.

Вказував, що в постанові суду суд посилається на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який, на думку суду, підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем 20.09.2022 року близько 15 год. та створення ним аварійної ситуації. Цей доказ на думку апелянта, суд не міг взяти до уваги, оскільки свідок ОСОБА_2 не був викликаний в судове засідання та не був допитаний згідно з вимогами ст.ст. 384-385 КК України, отже є неналежним та недопустимим доказом.

Більше того, ОСОБА_2 в письмовому поясненні вказав, що він чи то його автомобіль створив аварійну ситуацію. Із цього вбачається, що очевидно, що якби у поліцейських були б будь які докази створення ним аварійної ситуації, то безперечно був би складений адміністративний протокол за ч. 4 ст.122 КУпАП. Але цього поліцейськими зроблено не було, що свідчить про те, що у них не було будь яких доказів, що саме він керував автомобілем.

Крім того, наголошував на тому, що судом проігноровано вимоги ст. 62 Конституції України, де вказано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому вважав, що його безпідставно, без будь яких доказів, було притягнуто до адміністративної відповідальності за Ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Білеру П.П., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

До висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дійшов, з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №177211 від 20.09.2021 та письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , однак, такий висновок судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, з врахуванням наступного.

Так, суд першої інстанції в своїй постанові визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановив, що письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , підтверджується факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом 20.09.2022 близько 15 год. та створення ним аварійної ситуації.

Разом з тим, свідок ОСОБА_2 згідно матеріалів справи не був допитаний в суді першої інстанції. Крім цього даний свідок викликався в судове засідання апеляційного суду для надання пояснень, до якого не з`явився, в зв`язку з чим суд був позбавлений можливості допитати свідка на підтвердження факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Крім цього, дослідивши в судовому засіданні відеозапис, долучений до матеріалів справи, апеляційний суд встановив, що на вказаному відео файлі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, і що саме він був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра щодо перебування останнього у стані сп`яніння.

Так, п.2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_3 був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення передбаченого ст..130 КУпАП.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали даної справи не містять взагалі.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.