Справа № 450/637/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/547/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Цьвока Б.І., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Цьвока Б.І. на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно постанови суду 04 лютого 2023 року о 22 год. 30 хв. на вул.Січових Стрільців у с.Тарасівка Львівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 2444 позитивний і становить 0,75 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Цьвок Б.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити справу відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанову суду є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, Стверджує, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Покликається, що суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та прийнявши оскаржувану постанову, порушив права ОСОБА_1 на професійну правову допомогу.

Зазначає про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. З відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також, згідно відеозапису ОСОБА_1 перед складенням протоколу не було роз`яснено прав, зокрема права на отримання правової допомоги. Крім цього, вказаний відеозапис не є безперервним. Звертає увагу, що відповідно до роздруківки приладу, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, останнє калібрування такого відбулось ще 24.05.2022р., тобто з порушенням шестимісячного строку, а відтак показник цього приладу не є допустимим доказом.

Розглянувши матеріали справи № 450/637/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 473924 від 04.02.2023р., який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1); відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у добровільному порядку пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального приладу Драгер на місці зупинки (а.с. 9); результатами тесту № 2444 від 04 лютого 2023 року, згідно якого виявлено 0,75 ‰ (а.с. 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6); направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу від 04.02.2023 року, яким фактично підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився прослідувати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння (а.с. 8); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6501488 від 04.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 3); рапортом працівника поліції від 04.02.2023 року, яким підтверджується проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального приладу Драгер (а.с. 7).

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд не приймає апеляційні доводи захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Згідно долученого до протоколу відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 хоча і заперечував керування транспортним засобом, однак повідомив працівникам поліції, що виїхав, показавши рукою напрямок, та поверну до дому.

Крім цього, апеляційний суд враховує, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується і копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6501488 від 04.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, та на час апеляційного перегляду вказана постанова не скасована.

Апеляційні доводи захисника про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 473924 від 04.02.2023р., який ОСОБА_1 відмовився як підписувати, так і отримувати, однак був повідомлений про те, що такий протокол щодо нього складено.

Більше того, згідно долученого до протоколу відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 сам оголосив працівникам поліції, що буде дзвонити своєму адвокату, і жодних перешкод ОСОБА_1 у реалізації його прав ніхто не створював.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення.

Отже, постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Цьвока Б.І., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Цьвока Б.І. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.