Справа № 930/1335/23
Провадження № 33/801/581/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що 16 квітня 2023 року о 21 год. 40 хв. в м. Немирів по вул. Немирівське шосе, Вінницького району водій ОСОБА_1 керував т/з «Peugeot 5008» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння лиця). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Відмова зафіксована на бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16 квітня 2023 року о 21 год. 40 хв. в м. Немирів по вул. Немирівське шосе, Вінницького району водій ОСОБА_1 виконуючи маневр обгону автобуса «VANHOOL» д.н.з. НОМЕР_2 , керуючи т/з «Peugeot 5008» д.н.з. НОМЕР_1 , створив перешкоду йому, змусивши водія автобуса ОСОБА_2 різко зменшити швидкість та маневрувати до зупинки для уникнення зіткнення, чим створив аварійну обстановку, порушив вимоги п. 14.2 «Г» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2023 року і закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що інкриміноване йому правопорушення було зафіксовано 16 квітня 2023 року, а протокол відносно нього було складено 05 травня 2023 року, що суперечить ч. 2 ст. 254 КУпАП. Наголошує, що під час судового розгляду він вину свою не визнавав, адже не відмовлявся від проходження огляду. Посилається, що працівниками поліції не було здійснено зупинки його транспортного засобу, так як він уже був припаркований на автозаправній станції. Стверджує, що судом не здійснювався огляд відеозапису, долучений до матеріалів справи. Стосовно інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП аргументів на спростування висновків суду не зазначає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Кіцула В. І. підтримали викладене в апеляційній скарзі просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною першою статті 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають водії за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Тобто для кваліфікації дій особи за цією частиною статті 130 КУпАП необхідною умовою є встановлення факту керування (тобто здійснення транспортним засобом механічного руху) водієм, який перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таке можливо зафіксувати лише шляхом зупинки транспортного засобу працівниками поліції у встановленому порядку, а у випадку скоєння ДТП необхідно переконатись, що особа, яка керувала транспортним засобом перебувала в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вже на момент його скоєння. Це можливо у тому разі, коли ця особа не відлучалась з місця ДТП до приїзду працівників поліції та перебувала в полі зору свідків, потерпілих тощо, або сама не заперечувала факту керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відсутності таких доказів підстав для кваліфікації дій особи за частиною першою статті 130 КУпАП не має.

Як стверджує ОСОБА_1 , він вживав алкогольні напої після того як приїхав на заправну станцію, такі пояснення він давав і в ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (а. с.13)і в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с 2). На вдеозаписі відсутній факт зупинки транспортного засобу.

Жодних доказів, які б спростували такі його пояснення у справі не має, а тому підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП у працівників поліції не було, як і підстав погоджуватись із такою кваліфікацією у судді суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП кваліфікацію дій особи, тобто визначення нормативного акту, зокрема конкретної частини статті КУпАП, у разі якщо ними передбачена різна об`єктивна сторона правопорушення, здійснює саме особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість орган/посадова особа, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, установивши, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП мотивованою постановою має повернути протокол про адміністративне правопорушення правоохоронному органу, який його склав, для належного оформлення (саме такі роз`яснення містяться у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Тобто суд першої інстанції неналежним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази і не надав їм правової оцінки та не перевірив їх відповідність один одному.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так як ОСОБА_1 не наводить доводів оскарження постанови суду першої інстанції в частині визнання його винним за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, апеляційний суд залишає в цій частині постанову суду без змін.

Оскільки постанова Немирівського міського суду Вінницької області від 31 травня 2023 року підлягає скасуванню лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та підлягає залишенню без змін в частині визнання ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, апеляційний суд змінює постанову суду першої інстанції в частині призначеного покарання та вважає за необхідне, з у рахуванням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суті та обставин події, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2023 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та в частині накладення адміністративного стягнення та постановити нову:

«Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень.

В іншій частині постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета