Справа № 509/3446/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 162 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 884502 від 03.06.2023 р., вбачається, що 03.06.2023 року о 11:00 години гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на території ТОВ «Промтоварний ринок 7-й км.», за адресою: смт. Авангард, вул. Базова, 20, здійснила обмін грошових коштів 400 дол. США на 14920 грн., чим порушила ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції», та постанову НБУ від 02.01.2019 року № 1, за що відповідальність передбачена ст. 162 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Статтею 276 КУпАП передбачено справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно вимог ст.278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний вирішити питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Так, положення ст.162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція статті 162 КУпАП є бланкетною, тому у протоколі про адміністративне правопорушення, серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно-правового акту, з викладенням пункту, частини та статті відповідного нормативного акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки щодо скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави і яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином законодавчі приписи. Проте, цих вимог закону при складанні протоколу не дотримано.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 884502 від 03.06.2023 р., вбачається, що 03.06.2023 року о 11:00 години гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на території ТОВ «Промтоварний ринок 7-й км.», за адресою: смт. Авангард, вул. Базова, 20, здійснила обмін грошових коштів 400 дол. США на 14920 грн., чим порушила ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції», та постанову НБУ від 02.01.2019 року № 1, за що відповідальність передбачена ст. 162 КУпАП.

Із вказаного протоколу не вбачається з ким саме ОСОБА_1 , здійснила обмін грошових коштів, більш того у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки вказаного адміністративного правопорушення, хоча суд звертає увагу на той факт, що це територія ТОВ «Промтоварний ринок 7-й кілометр», де знаходиться велика кількість людей.

Також суд звертає увагу, що з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , здійснила обмін грошових коштів у сумі 400 дол. США на 14920 грн., однак згідно згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення від 03.06.2023 року № 21, вбачається вилучення 70520 грн., 1500 дол. США, 200 Євро, що взагалі не є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення.

А тому, формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає вимогам законодавства та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Більш того, суд звертає увагу на той факт, що притягнення особи до адміністративної відповідальності не можливо лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 - конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п.1, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені валютні цінності, згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення від 03.06.2023 року № 21 - повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд

протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Овідіопольського

районного суду Гандзій Д.М.