Справа № 161/8539/23
Провадження № 3/161/2849/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Бенещука В.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із незакінченою вищою освітою, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягувався: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 723120 від 06.02.2023 року за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, навчається на ІІ курсі факультету бізнесу та права Луцького НТУ, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.05.2023 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 274775 від 20.05.2023 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 , 20.05.2023 року о 21:50, в м. Луцьку по пр-ту Грушевського, 1, в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України та п. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», керував автомобілем BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 20.05.2023 року він та його товариш ОСОБА_2 перебували в центі міста. Близько 21.00 години він подзвонив батькові ОСОБА_1 і попросив відвезти їх додому. Батько приїхав за ними на автомобілі BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , але сказав, що спочатку треба під`їхати до ТРЦ «Промінь», оскільки в нього ще є справи. Близько 22:00 батько здійснив зупинку поблизу ТРЦ «Промінь» та пішов по своїх справах, а він та ОСОБА_2 залишилися в транспортному засобі, в якому продовжував працювати двигун. Вони пересіли на передні сидіння, щоб послухати музику і в цей час до автомобіля підійшли працівники поліції. Ствердив, що до цього рух транспортним засобом він не здійснював.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бенещук В.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно його підзахисного, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Суду пояснив, що до моменту виявлення працівниками поліції ОСОБА_1 за кермом автомобіля BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , останній будь-якого руху таким не здійснював.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, до яких відноситься, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обов`язковою ознакою вчинення вищевказаного правопорушення є факт керування транспортними засобами.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, за яким «керування транспортним засобом» це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Проте, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 274775 від 20.05.2023 року докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 , 20.05.2023 року о 21:50, в м. Луцьку по пр-ту Грушевського, 1, автомобілем BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зокрема, як вбачається із відеозапису із відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі патрульної поліції, з моменту виявлення автомобіля BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , даний транспортний засіб не переміщався в просторі, а лише був припаркований на краю дороги біля ТРЦ «Промінь» в м. Луцьку по пр-ту Грушевського, 1.

Належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які б спростовували дану обставину матеріали справи не містять (зокрема: пояснення свідків (очевидців), відеозаписи із камер зовнішнього відеоспостереження, які встановлені на ТРЦ «Промінь» або із системи «Безпечне місто Луцьк»).

Натомість, як пояснив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , увечері 20.05.2023 року він та його товариш ОСОБА_1 перебували разом у автомобілі BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого, до моменту його зупинки біля ТРЦ «Промінь», керував батько останнього. Припаркувавшись біля ТРЦ батько ОСОБА_1 пішов у справах, а він з товаришем продовжували перебувати в транспортному засобі. У певний момент вони пересіли на передні сидіння щоб увімкнути музику та в цей час до них підійшли працівники поліції. Ствердив, що ОСОБА_1 не здійснював рух автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що ОСОБА_3 є його сином. У вечірню пору 20.05.2023 року він, керуючи транспортним засобом BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркував автомобіль по пр-ту Грушевського, 1, у м. Луцьку поблизу ТРЦ «Промінь». Надалі він залишив транспортний засіб, в якому знаходився його син з товаришем, та пішов у власних справах. До місця парковки автомобіля він повернувся через 15 хвилин. У цей час біля автомобіля знаходилися працівники поліції, які інкримінували його сину керування транспортним засобом та порушення вимог ПДР України. Однак, дану обставину він заперечив та повідомив, що до моменту зупинки автомобіля його керування здійснював саме він. Також ствердив, що коли він повернувся до транспортного засобу, такий знаходився на тому ж місця, на якому він його залишив.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у суду немає, належних та допустимих доказів будь-якої зацікавленості свідка у результаті розгляду справи судом в ході розгляді справи не отримано.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їхніми підписами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази (а.с. 37, 38).

Крім того, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 об`єктивно узгоджуються з подіями, відображеними на відеозаписах із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 , 20.05.2023 року о 21:50, в м. Луцьку по пр-ту Грушевського, 1, керував автомобілем BMW 435і, д.н.з. НОМЕР_1 .

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 126, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська