ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 641/532/22
Провадження № 3/553/80/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого КНП «МЦРЛ» м. Мерефа, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилась справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Полтави та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі вказаного розпорядження 09.06.2022 з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла вказана справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка була прийнята до розгляду.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник до суду не прибули, звернувшись із клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши позиції особи, яка притягується до відповідальності, та захисника, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Згідно із протоколом серії ААБ №268783, 23.01.2022 о 12 год. 55 хв. у м. Харкові, по вул. Уральська, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 та після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, вживав алкогольний напій пиво, міцністю 4,9 % до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив вимоги п.2.10 є Правил дорожнього руху.

Таким чином за провину ОСОБА_1 поставлено порушення п.2.10 є ПДР а його діям органом Національної поліції надано правову кваліфікацію за ч.4 ст.130 КУпАП, диспозиція якої встановлює відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

У свою чергу, виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно із письмовими запереченнями сторони захисту, всі події відбувались на території автомийки по вул. Державінська, 3 у м.Харкові, де знаходився автомобіль ОСОБА_1 в боксі для прибирання сміття. Патрульні самостійно під`їхали на автомийку та заблокували автомобіль ОСОБА_1 , до цього будь-якої вимоги про зупинку транспортного засобу не подавалось працівниками поліції. Окрім того, присутні на місці свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як і сам ОСОБА_1 повідомляли, що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , яка і продовжила керування автомобілем після складання протоколу. Також на місці ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, однак наполягав на проходженні такого в умовах закладу охорони здоров`я. Наголошуючи на відсутності жодних доказів причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, самого факту здійснення ним керування транспортним засобом та зупинення автомобіля, захисник прохає закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Суд зазнає, що водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Аналізуючи викладене, суд вказує, що до об`єктивної сторони складу поставленого особі за провину адміністративного правопорушення входить керування транспортним засобом та вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди або після зупинення на вимогу поліцейського транспортного засобу до проведення огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №268783 від 23.01.2022, рапорт поліцейського щодо причин зупинки транспортного засобу, направлення на огляд водія транспортного засобу, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння у виді характерного запаху алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, розписку ОСОБА_2 про отримання автомобіля, пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно з якими у їх присутності водій відмовився від проходження огляду та після зупинки транспортного засобу почав вживати алкогольні напої, запис відеофіксації.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Згідно з письмовими запереченнями захисника, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які повністю узгоджуються із дослідженим записом відеофіксації, останні знаходились на території автомийки, де ОСОБА_1 дійсно вживав пиво, оскільки автомобілем керувала його дружина, яка на момент приїзду патрульних знаходилась в магазині та пізніше разом із донькою підійшла до ОСОБА_1 .

Стороною захисту категорично заперечено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його причетність до дорожньо-транспортної пригоди та зупинення автомобіля патрульними.

Суд вказує, що згідно з дослідженим записом останній не містить фіксації керування ОСОБА_1 автомобілем, обставин зупинення автомобіля під його керуванням поліцейськими, при цьому суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в частині вживання водієм алкоголю після зупинки, оскільки свідки були залучені вже після прибуття патрульних. Також, згідно з приєданим до протоколу рапортом, автомобіль було зупинено у звязку із отриманням виклику на службовий планшет, водночас відповідного рапорту фіксації цього повідомлення та скерування відповідного екіпажу суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих