Єдиний унікальний номер 725/4954/23
Номер провадження 3/725/2030/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 23.06.2023 року близько 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , допустив самовільне залишення території його собаками породи метис, внаслідок чого собаки завдали тілесних ушкоджень у вигляді кусаних ран громадянці ОСОБА_2 , яка проходила по вул. Ракетній, заподіявши шкоди її здоров`ю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила утримання домашніх тварин в м.Чернівці, затвердженні рішенням Чернівецької міської ради від 29.05.2014 року.

Згідно вказаного протоколу такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та щиро розкаявся у вчиненому, вказавши на те, що повернувшись з магазину він не належно зачинив вхідні ворота у двір, внаслідок чого собаки змогли самовільно вибігти. Щиро розкаявся у вчиненому та зазначив, що належні висновки для себе зробив і більше подібного не повториться.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі. Згідно ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Так, ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) -

Частиною другою зазначено статті передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Разом з тим, суть правопорушення, вказана у протоколі, не містить викладу обставин, які би вказували на повторність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП та попереднього притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цим Законом та як наслідок в даному випадку відсутня повторність як кваліфікуюча ознака правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, а тому, всі похідні від нього докази не можна визнати належними та допустимими.

Наведене узгоджується з чисельними рішеннями ЄСПЛ (справи "Гефген проти Німеччини" (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008 року; "Яременко проти України" (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015 року), згідно з якими визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі ("отруєне дерево дає отруйні плоди"), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Слід зазначити, що відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою відповідальність передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП, натомість за вказаною частиною ст. 154 КУпАП протокол відносно ОСОБА_1 по факту обставин, які мали місце 23.06.2023 року близько 12 год. 45 хв. в м.Чернівці по вул. Ракетній, 46 не складався.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації. Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист права та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом. Тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії» можна дійти висновку, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», суд у постанові у справі про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати (редагувати) фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді, оскільки внаслідок такої зміни (редагування) буде порушено як право особи на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) так і принцип рівності сторін процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30.05.2013 року, заява№ 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява №926/08, рішення від20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином, суд позбавлений можливості оцінити дії ОСОБА_1 з точки зору наявності інших порушень окрім тих, що зазначені у протоколі.

Оскільки за наслідками розгляду справи не встановлено факту вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року дій передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення по факту спричинення шкоди здоров`ю людини або її майну не складався, в даному випадку відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП по факту обставин, що вказані у протоколі серії ВАБ №242678 від 23.06.2023 року.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП по факту обставин, що вказані у протоколі серії ВАБ №242678 від 23.06.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, 154 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна