ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1113/23 Справа № 202/9366/22 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб. Звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 09.11.2022 року приблизно о 22.00 годин, перебуваючи на військовій службі в розташуванні свого підрозділу у м. Лиман Краматорського р-ну Донецької обл., знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом №1988 та чеком від приладу №00249-15 «Алконт-М», тобто під час виконання службових обов`язків під час виконання бойових завдань військовою частиною в умовах воєнного стану виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Вказує на те, що огляд на стан сп`яніння проведено з істотними порушеннями, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що посадова особа Військової служби, яка склала протокол, є уповноваженою особою.

Зазначає, що зміст правопорушення викладений у протоколі, не відповідає диспозиції інкримінованої статті ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки відсутні посилання на вчинення правопорушення в умовах особливого періоду. Вказує на порушення права на захист, допущені під час судового розгляду, оскільки про місце, дату та часу судового засідання ОСОБА_1 належним чином повідомлений не був.

Вважає, що обраний вид адміністративного стягнення не відповідає тяжкості скоєного правопорушення та його особі, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину, що суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки скоєного.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що судовий розгляд проведено без його участі, при цьому він належним чином про місце, дату та час розгляду повідомлений не був. Зазначає, що про оскаржувати постанову дізнався 21 квітня 2023 року, після повернення до в/ч НОМЕР_2 з відпустки, після чого в установлений законом строк була подана апеляційна скарга.

До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, а отже його неявка відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд враховує, що оскаржувана постанова винесена 12 грудня 2022 року за відсутності учасників справи, крім того в наданих матеріалах відсутні дані про направлення копії постанови учасникам, у зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 про те, що з повним текстом судового рішення він ознайомився лише 21 квітня 2023 року, матеріалами справи не спростовуються. Враховуючи, що необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювала складання апеляційної скарги, вважаю за можливе повити строк апеляційного оскарження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема із: протоколом про адміністративне правопорушення А1910№91, де наведені обставини вчиненого правопорушення, а також самим правопорушником викладені пояснення, що підтверджують факт його вчинення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №1988 від 10.11.2022 року, згідно із яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,4 проміле; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2022 №184.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КупАП передбачає відповідальність за вчинення чотирьох окремих адміністративних правопорушень: за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, солдат ОСОБА_1 09 листопада о 22:00 години перебував в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі, у розташуванні підрозділу у м. Лиман Краматорського району Донецької області. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено актом №1988 та роздруківкою чеку від приладу №00249-15 Алконт-М.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність досліджених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні). За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

З наданих матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із використанням спеціального технічного засобу- Алконт-М №00249, у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , крім того акт огляду та протокол підписаний ОСОБА_1 , останній зауважень чи не згоди з результатами огляду не висловлював.

В своїх поясненнях, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що 09 листопада 2022 року перебував у місці дислокації свого підрозділу та випив стакан горілки (а.с. 3).

Апеляційній доводи щодо складання протоколу неуповноваженою особою є безпідставними, оскільки останній складено командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 , що узгоджується із вимогами п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням вимог закону.

Верховним Судом сформована правова позиція ( у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слід констатувати, що в Україні діє особливий період. Враховуючи викладене, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в частині відсутності в протоколі посилань на вчинення правопорушення в особливий період є необґрунтованими.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Доводи апелянта про суворість застосованого до нього адміністративного стягнення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки полягають у переоцінці обставин, що підлягають врахуванню, яким була надана належна оцінка, та в оспорюванні реалізації судом своїх дискреційних повноважень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця