Номер провадження: 33/813/857/23
Номер справи місцевого суду: 521/7610/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника Ковташа Д.М., представника Одеської митниці Кептене Д.А., розглянувши клопотання захисника Ковташа Д.М. в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.; провадження у справі в частині порушення митних правил за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №6416/50000/21, звернуто в дохід держави та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 24.02.2023 захисник Дубовий А.М. в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із апеляційною скаргою на зазначену вище постанову суду 1-ої інстанції, в якій, серед іншого, порушувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду як пропущеного з поважних причин.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.04.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання захисника Дубового А.М. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023 у зв`язку із пропуском строку без поважних причин.

В подальшому, 26.04.2023 захисник Ковташ Д.М. в інтересах ОСОБА_1 через офіційну електронну адресу суду 1-ої інстанції повторно подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати в частині звернення в дохід держави товару, вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил №6416/50000/21 та прийняти нове рішення про повернення вилучених товарів ОСОБА_1 .

Окрім цього, в апеляційній скарзі захисник Ковташ Д.М. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 та його захисникам достеменно не відома дата складання повного тексту постанови, натомість, її текст був опублікований в ЄДРСР лише 14.02.2023, а копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 22.02.2023 та через два дні, тобто 24.02.2023, захисником була вперше подана апеляційна скарга, тобто в даному випадку, на переконання захисника, не було допущено необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду шляхом надіслання СМС-сповіщення, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду без поважних причин, апеляційний суд, на підставі ч. 6 ст. 294 КПК України та ч. 4 ст. 526 МК України, вважає за можливе провести розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Ковташ Д.М. підтримав подане ним клопотання та просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду, натомість, представник Одеської митниці Кептене Д.А. заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників провадження, проаналізувавши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Право на доступ до суду апеляційної інстанції для оскарження судового рішення є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду 1-ої інстанції.

Так, ч. 5 ст. 529 МК України передбачає, що постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Разом із тим, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 або його захисник не були присутніми 31.01.2023 під час розгляду справи про порушення митних правил та, як наслідок, під час постановлення оскаржуваної постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023 (т. 2, а.с. 55-60).

При цьому, ОСОБА_1 та його захисник Дубовий А.М. неодноразово сповіщались про дату, час та місце розгляду справи (т. 2, а.с. 47-52), в тому числі й про судове засідання, призначене на 31.01.2023 (т. 2, а.с. 53), проте до суду для розгляду справи про порушення митних правил не з`явились, не зважаючи на належне повідомлення, про причини неприбуття не повідомляли та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Водночас, достеменно знаючи про те, що на розгляді в Малиновському райсуді м. Одеси знаходяться матеріали справи про порушення ОСОБА_1 митних правил та про те, що чергове судове засідання з розгляду справи призначено на 31.01.2023, ні ОСОБА_1 , ні його захисник в розумні інтервали часу не проявляли інтересу до стану розгляду справи та її результату, тобто не проявляли належної процесуальної поведінки, натомість, ОСОБА_1 звернувся до суду 1-ої інстанції із заявою про видачу йому копії оскаржуваної постанови лише 13.02.2023 (т. 2, а.с. 61), тобто поза межами встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , відповідно до власноручної розписки на зазначеній вище заяві, отримав 22.02.2023.

Окрім того, звертає на себе увагу той факт, що обставини, на які захисник Ковташ Д.М. посилається в якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду є аналогічними тим, які викладені в попередній апеляційній скарзі захисника Дубового А.М. в інтересах ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 63-85) та які вже були предметом розгляду в апеляційному порядку, зокрема, вищезгаданою постановою Одеського апеляційного суду від 21.04.2023 захиснику Дубовому А.М. було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023 саме у зв`язку із відсутністю поважних причин для пропуску строку (т. 2, а.с. 124-125).

Водночас, захисник Ковташ Д.М. вочевидь був обізнаний про факт подання захисником Дубовим А.М. в інтересах ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову суду 1-ої інстанції від 31.01.2023 разом із клопотанням про поновленням строку на її апеляційне оскарження, що підтверджується, відповідно до ордеру та витягу з договору про надання правової допомоги №12/04/23/К від 12.04.2023 (т. 2, а.с. 116, зворотна сторона 118), фактом вступу захисника Ковташа Д.М. в процес на стадії апеляційного розгляду, його клопотанням про відкладення розгляду справи та ознайомленням з матеріалами справи в повному обсязі 14.04.2023 (т. 2, а.с. 116).

При цьому, захисник Ковташ Д.М. також сповіщався про дату, час та місце розгляду апеляційним судом, а саме 21.04.2023 об 11 год., клопотання захисника Дубового А.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції від 31.01.2023 (т. 2, а.с. 120).

Що стосується посилань захисника Ковташа Д.М. на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження стало допущення судом зволікання із внесенням рішення до ЄДРСР та тривале виготовлення паперового примірника судового рішення, апеляційний суд такі доводи вважає вочевидь голослівними та наголошує на тому факті, що стороною захисту не було доведено того, що судом впродовж всього 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду чинились будь-які перешкоди особі, яка притягається до адміністративної відповідальності або його захиснику в отриманні копії судового рішення, натомість, ні ОСОБА_1 , ні його захисник, не були позбавлені можливості на своєчасне отримання інформації про результат розгляду справи протягом такого строку.

Разом із тим, ОСОБА_1 , знаючи про існування стосовно нього оскаржуваної постанови суду ще під час звернення 13.02.2023 до суду із заявою про видачу її копії, а також користуючись правовою допомогою захисника Дубового А.М., який є фахівцем в галузі права та вочевидь обізнаний щодо строків апеляційного оскарження постанови суду, звернувся до суду 1-ої інстанції через захисника із апеляційною скаргою тільки 24.02.2023, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП 10-денного строку на її подання.

Окрім того, в апеляційній скарзі захисник Ковташ Д.М. сам зазначає про те, що про факт винесення судового рішення та його зміст ОСОБА_1 було відомо в день розгляду справи, тобто 31.01.2023, внаслідок чого апеляційний суд розцінює зазначену обставину як ще одну ознаку допущеного свідомого зволікання зі зверненням з апеляційною скаргою саме з боку сторони захисту, а не допущення будь-яких порушень з боку суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить переконання про те, що захисником Ковташем Д.М. не було надано належних та переконливих доказів відсутності в нього об`єктивної можливості своєчасного подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 , а повторне звернення сторони захисту до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду із наведенням аналогічних підстав в якості причин пропуску строку свідчить про зловживання правом на доступ до суду.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник Ковташ Д.М. в своєму клопотанні не зазначив та апеляційному суду не повідомив.

За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку про те, що захисником Ковташем Д.М. не було наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023, тому підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги немає та апеляційна скарга разом із доданими матеріалами підлягає поверненню апелянту.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити захиснику Ковташу Д.М., що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 має право, на підставі вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, звернутись до апеляційного суду із апеляційною скаргою на вищезазначену постанову суду 1-ої інстанції від 31.01.2023 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, із наведенням відповідних причин поважності пропуску такого строку.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Ковташа Д.М., в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 31.01.2023 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту захиснику Ковташу Д.М.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца