Справа № 459/1682/22 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 33/811/271/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Мацея Михайла Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Червоноградського міського суду Львівської області 7 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 03 липня 2022 року, о 00:32год, в м. Червонограді по вул. Б. Хмельницького, 6, керував автомобілем марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Із постановою місцевого суду він не погоджується, оскільки інкриміноване йому правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Місцевим судом неповно з`ясовано обставини справи, не враховано показання свідка ОСОБА_2 , не допитано поліцейського ОСОБА_3 , не взято до уваги аргументи сторони захисту, що огляд в лікарні було проведено через 2 год. з моменту встановлення підстав для його проведення.

Зазначає, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що лікар спочатку склала висновок, щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння, після чого під тиском працівників поліції знищила такий висновок та склала інший.

Звертає увагу, що він просив працівників поліції надати сертифікат відповідності на прилад «Драгер», проте надані документи не були дійсні та не мали жодного відношення до газоаналізатора, який йому надали, фіксацію події за допомогою нагрудних камер працівники поліції розпочали через 35 хв. після початку спілкування з ним, час, який зазначено на відеозаписі не відповідає тому, який був на момент події.

У лікарні він зазначав, що хоче здати зразки біологічного середовища, також йому не було надано герметично запаковану трубочку для приладу «Драгер».

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про проходження лікарем тематичного удосконалення.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервний, у протоколі відсутні дані, що фіксація здійснювалася на портативний відеореєстратор, його реєстраційний номер.

Працівника поліції не доведено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд у медичному закладі проведено поза межами двох годин із моменту встановлення підстав для проведення такого огляду.

28 лютого 2023 року адвокат Мацей М.М. подав клопотання про допит працівника поліції ОСОБА_3 з приводу обставин справи.

Окрім того, 20 березня 2023 року та 23 березня 2023 року від адвоката Мацея М.М. надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких він зазначає, що ОСОБА_1 є волонтером «Світового БФ «Айронбі», проявив себе як відважна та відповідальна особа, та чудовий фахівець галузі медицини.

Також наголошує, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні лабораторного дослідження зразків біологічного середовища (крові). Бажання обрати спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правом особи та не може слугувати підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу, що жодним нормативним документом не передбачено проведення огляду у складі трьох лікарів, окрім того на відеозаписі один з лікарів зазначав, що ОСОБА_1 є тверезий.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 24 березня 2023 року не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Мацея М.М., про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши клопотання адвоката Мацея М.М. про виклик працівника поліції ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного вище працівника поліції. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 3 липня 2022 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного працівника поліції, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132864 від 3 липня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків;

- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 липня 2022 року (а.с. 3), з якого вбачається, що у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), направлено в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відомостями висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 липня 2022 року( а.с. 4), з якого встановлено, що огляд було проведено 3 липня 2022 року, у водія діагностовано стан алкогольного сп`яніння;

- інформацією з письмових пояснень свідків (а.с. 5-6), відповідно до яких водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- розпискою ОСОБА_2 від 3 липня 2022 року (а.с. 7), згідно із якою, він зобов`язується не передавати транспортний засіб ОСОБА_1 до його повного протверезіння;

- рапортом капрала поліції Н.Білика (а.с. 8), з якого вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку із порушенням ПДР України, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), на місці зупинки водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у медичному закладі у водія було діагностовано стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, згідно якого ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 надано можливість скористатися правовою допомогою, водія направлено в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичному закладі лікарем було запропоновано пройти водію тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, надані відповідні документи, інструкції, положення та накази стосовно проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», проте водій відмовився від проходження огляду за допомогою експрес-діагностики та всіляко затягувати час. Після чого черговим лікарем до огляду було залучено ще двох лікарів та проведено клінічний огляд на стан сп`яніння консиліумом лікарів, згідно висновку якого було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що складено відповідний медичний висновок.

Аргументи сторони захисту, що місцевим судом неповно з`ясовано обставини справи, не враховано показання свідка ОСОБА_2 , не допитано поліцейського ОСОБА_3 , не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції стороною захисту не ставилося питання, про допит працівника поліції ОСОБА_3 , окрім того з постанови місцевого суду (а.с. 49 -54) вбачається, що судом повно та об`єктивно досліджено матеріали справи, враховано пояснення свідка ОСОБА_2 , який є другом ОСОБА_1 , та надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Твердження апелянта, що огляд у лікарні було проведено через 2 год. з моменту встановлення підстав для його проведення, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу о 00 год. 10 хв. 3 липня 2022 року (відповідно до даних відео). Водія було доставлено в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння о 00 год. 44 хв. 3 липня 2022 року, о 01 год. 20 хв. 3 липня 2022 року розпочато огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, тобто з дотриманням строку передбаченого ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Окрім того, апеляційний суд зазначає, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що водій ОСОБА_1 намагався затягнути час, зловживаючи своїми процесуальними правами, та намагався ухилитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження адвоката, що лікар, який проводив огляд, первинно склала висновок, щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння у водія, після чого, під тиском працівників поліції, знищила такий висновок та склала інший, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не встановлено, що працівниками поліції здійснювався тиск на лікаря ОСОБА_4 та, що вона змінила первинний висновок.

Що стосується, доводів сторони захисту, що працівники поліції не було надано документів на прилад «Драгер», та такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, 9 листопада 2015 року, № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівники поліції надавали ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Та обставина, що ОСОБА_1 просив відібрати в нього кров для проведення тестування на стан алкогольного сп`яніння, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 липня 2022 року (а.с. 4) з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, також апелянт не оскаржував дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Окрім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

У зв`язку з вищевказаним, не заслуговують на увагу апеляційного суду аргументи сторони захисту, що водій просив в нього відібрати кров для проведення лабораторного дослідження, окрім того з відеозаписів долучених до матеріалів справи, не вбачається, що водій наполягав на цьому та був зацікавлений у проведенні такого дослідження.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції та працівників медичного закладу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація є необгрнутованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Окрім того, хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що в матеріалах справи відсутні відомості про проходження лікарем тематичного удосконалення, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з відповіді директора І. Грондзаля від 12 липня 2022 року (а.с. 16), вбачається, що лікар-терапевт ОСОБА_5 пройшла підвищення кваліфікації за відповідною програмою та уповноважена на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім того апеляційний суд зазначає, що копію посвідчення було долучено до відповіді на адвокатський запит.

Твердження адвоката, що жодним нормативним документом не передбачено проведення огляду у складі трьох лікарів, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки відповідно до п. 3,4 розділу III розділу Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Пунктом 3.6 наказу директора І. Гронзаля №8 від 4 січня 2022 року (а.с. 47-48) передбачено, що у випадку відмови обстежуваного від проведення експрес-діагностики, акт медичного висновку заповнюється на підставі клінічного огляду та підписується трьома лікарями.

Окрім того, твердження апелянта, що лікар зазначав, що водій є тверезим, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що зазначене твердження лікар-терапевт ОСОБА_4 вжила, під час консиліуму лікарів, відповідно до результатів, якого було заповнено акт медичного огляду та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння.

Покликання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 є волонтером «Світового БФ «Айронбі», проявив себе як відважна та відповідальна особа, та чудовий фахівець галузі медецини, враховано апеляційним судом.

Однак, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у вигляді штрафу з позбавленням керування транспортним засобом, тим самим унеможливлює будь-яким чином пом`якшити покарання.

Аргументи сторони захисту, що фіксацію події за допомогою нагрудних камер працівники поліції розпочали через 35 хв. після початку спілкування з водієм, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскілки зазначені дані не підтверджуються матеріалами справи та ОСОБА_1 не надав жодних даних зазначеного факту (записів з відео реєстратора автомобіля, пояснень свідків, тощо).

Що стосується тверджень апелянта, що час, який зазначено на відеозаписі не відповідає тому, який був на момент події, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки зазначена інформація не впливає на технічну справність відео реєстратора, та не впливає на кваліфікацію дій водія, на відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини події, що підлягають з`ясуванню.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання адвоката Мацея Михайла Михайловича про допит працівника поліції ОСОБА_3 відмовити.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 7 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.