Справа № 379/315/23 суддя в І-й інстанції Музиченко О.О.
Провадження № 33/824/2377/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Реви Інни Олександрівни на постанову Таращанського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2023 року серії ААБ №230656 22 лютого 2023 року об 11 год. 27 хв. в м. Тараща по вул. Богдана Хмельницького, біля будинку 51А водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810», проба якого позитивна та становить 0,55 %?, що підтверджує роздруківка № 116 від 22 лютого 2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи і дослідженими в судовому засіданні доказами, повністю спростовуються всі твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наведену правопорушником і його захисником версію подій суд розцінює як таку, що спрямована на намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне правопорушення. Відтак, суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижує її увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Рева І.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин справи та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Рева І.О. вказує про те, що в матеріалах справи наявна копія постанови Таращанського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року №379/321/23, якою визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №331738 від 22 лютого 2023 року як передумову для пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, підстав пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було. Зважаючи на те, що автомобіль було «зупинено» з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також, захисник вказує, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Однак, вказана процедура дотримана не була, права і обов`язки ОСОБА_1 не були оголошені та роз`яснені. При цьому, твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, спростовується відеозаписом подій. Також, з матеріалів відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я як альтернативний (що не відповідає вимогам закону). Після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки та не погодився з результатами вказаного огляду, йому було запропоновано проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я без вручення направлення на проходження такого огляду (відеозапис подій не відображає моменту складання та вручення направлення). Натомість, в матеріалах справи наявне направлення (що свідчить про висловлену ОСОБА_1 незгоду з результатом огляду на місці зупинки) на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, складене об 11 год. 33 хв., тобто, до проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, що не узгоджується з вимогами закону. Таким чином, поліцейські мали запропонувати ОСОБА_1 проходження огляду в закладі охорони здоров`я шляхом вручення направлення та супроводити до вказаного закладу в порядку п. 4 ст.266 КУпАП, чого зроблено не було. При цьому, якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні. Натомість, працівники поліції вирішили відразу скласти протокол щодо ОСОБА_1 не отримавши відмови від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, на що суд першої інстанції делікатно не звернув увагу. Захисник також вказує про те, що відеозапис подій не відображає моменту згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки чи відмови останнього пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що б давало право поліцейським скласти протокол відносно останнього. Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 мав бути відсторонений від керування транспортним засобом працівниками поліції. При цьому, доказів його відсторонення від керування транспортним засобом та тимчасового затримання автомобіля матеріали справи не містять як і доказів того, що останньому видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Такий запис відсутній і в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи наявна розписка невідомої особи, яка згідно з відеозаписом подій не була присутня під час оформлення адмінматеріалів. Коли та за яких обставин була складена вказана розписка, матеріали справи відомостей не містять. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №230656 від 22 лютого 2023 року в графі «До протоколу додаються» також не містить посилань на вказану розписку. Захисник вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відеозйомка велася безперервно, проте, в матеріалах справи міститься два відеофайла, що також вказує на неналежність та недопустимість вказаного доказу. Також, перед початком освідування поліцейський не демонструє обнулення попередніх результатів ані ОСОБА_1 , ані на камеру, якою здійснюється відеофіксація. Роздруківка з приладу «Драгер» заповнена різними пастами та почерками, що свідчить про те, що її оформлення здійснювалось після складання протоколу. Так, оскільки протокол про адміністративне правопорушення через недотримання процедури фіксування стану алкогольного сп`яніння є недійсним (недопустимим доказом), тому і усі інші похідні від нього докази, є недопустимими доказами. Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення керувався лише припущеннями та неперевіреними доказами щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката Реви І.О., вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230656 від 22 лютого 2023 року, а саме наявним власноручно виконаним ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» записом: «пояснення на окремому бланку з протоколом згідний». Протокол про адміністративне правопорушення містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - без наведення ним будь-яких зауважень чи заперечень.

У графі протоколу «Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 286 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у м. Тараща, суд за викликом» - стоїть власноручний підпис ОСОБА_1 . Вказаним спростовується твердження захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 прав і обов`язків.

- результатом тестування на алкоголь за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», пройденого ОСОБА_1 22 лютого 2023 року об 11:34 год. - проба тесту позитивна 0,55 проміле, з наявним підписом ОСОБА_1 в графі «Підпис особи, що тестують»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , в я кому у графі «З результатами згоден» міститься запис: « ОСОБА_1 » його власноручний підпис та запис «згоден» (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22 лютого 2023 року, з яких вбачається, що 21 лютого 2023 року близько 19:00 год за місцем проживання він вживав спиртні напої, а саме 300 грам горілки, після чого ліг відпочивати. 22 лютого 2023 року сів за кермо автомобіля, після чого почав керувати автомобілем «ВАЗ 2106» НОМЕР_1 . Керував автомобілем в м. Тараща по вул. Б. Хмельницького, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, а саме не пристебнувся ременем безпеки. Працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на факт вживання алкогольних напоїв на місці зупинки автомобіля або в закладі охорони здоров`я. Він погодився пройти на місці зупинки на приладі «Драгер». Пройшовши освідування, прилад показав 0,55 проміле.

Тобто, факт вживання алкогольних напоїв - горілки - напередодні увечері визнавався ОСОБА_1 . Твердження ОСОБА_1 про те, що сам він пояснень не давав, а підписав те, що йому дали працівники поліції, - спростовується відеозаписом події, на якому чітко зафіксовано відібрання працівником поліції пояснень у водія ОСОБА_1 і складання цих письмових пояснень саме зі слів водія.

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейського.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Процедуру огляду зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. За результатами огляду прилад Драгер Alcotest 6810, №116 виявив у ОСОБА_1 0.55 проміле алкоголю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рева І.О. вказує про те, що ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результати огляду. Відтак, поліцейські, отримавши незгоду з результатами огляду зобов`язані були виписати направлення та доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я, чого останніми зроблено не було.

Разом з тим, такі доводи захисника спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано зупинку автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не був пристебнутий ременем безпеки, подальша процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння після виявлення ознак алкогольного сп`яніння - різкого запаху алкоголю з порожнини рота, фіксація результатів огляду. Зокрема, зафіксовано згоду водія пройти огляд на місці зупинки, відсутність зауважень у водія до продемонстрованого йому показника приладу до проходження огляду, результат огляду «0,55 проміле». На неодноразове питання працівника поліції про те, чи згоден ОСОБА_3 з результатом огляду, останній відповів: «Я не пив. Я не пив сьогодні нічого». Незгоди з результатом тестування на місці ОСОБА_3 не висловлював. На пропозицію працівника поліції проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проходження огляду - ОСОБА_3 не відреагував та промовчав, а в подальшому з результатом огляду на місці зупинки погодився, підписав чек драгера, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, де власноручно вказав про згоду з результатом, розповів працівникам поліції про те, що вживав горілку напередодні о 19-тій годині, надав відповідні письмові пояснення та власноручно підписав їх на місці зупинки. Також, власноручно підписав протокол після його оголошення працівником поліції, самостійно вказав у відповідній графі протоколу про свою з ним згоду.

З приводу направлення та проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то в даному випадку, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З зазначеного вбачається, що направлення водія на огляд до медичного закладу складається поліцейським виключно у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

При цьому, зазначене направлення подається виключно до медичного закладу до якого доставляється особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, ОСОБА_1 не відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, як встановлено раніше, незгоду з результатами огляду не висловлював, що взагалі виключає необхідність складення будь-якого направлення.

В апеляційній скарзі захисник також посилається на постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року у справі №379/321/23, якою визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №331738 від 22 лютого 2023 року, як передумову для пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, підстав пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було.

Разом з тим, такі доводи захисника є необґрунтованими з наступних підстав.

Так, факт зупинки водія ОСОБА_1 через порушення останнім п.п. «в» п. 2.3. Правил дорожнього руху України - водій не був пристебнутий ременем безпеки - чітко вбачається з відеозапису, дослідженого судом. Цього порушення ПДР водій ОСОБА_3 на місці зупинки не заперечував. Таким чином, зупинка поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснена згідно п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Посилання захисника на подальше скасування судом постанови поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не може бути прийнято апеляційним судом до уваги.

З огляду на специфіку розгляду справ в порядку, визначеному КАС України, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доведення правомірності його дій.

Зі змісту постанови Таращанського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року у справі №379/321/23 вбачається, що судом визнано незаконною та скасовано постанову працівника поліції про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 лютого 2023 року. Підставою для винесення зазначеної постанови суду було неналежне здійснення поліцейським свого процесуального обов`язку щодо доведення в суді правомірності винесення оскаржуваної постанови, тобто, не надання суду суб`єктом владних повноважень будь-яких доказів.

В даному випадку скасування постанови поліцейського від 22 лютого 2023 року через не надання суду доказів, не спростовує даних зафіксованих поліцейським на відео, у відповідності до якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 на момент зупинки його транспортного засобу був не пристебнутий ременем безпеки.

Також, захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та що зазначене на зафіксовано на відеозаписі.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_4 від 22 лютого 2023 року про збереження автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджує відсторонення водія ОСОБА_1 від керування цим транспортним засобом.

Крім того, відсторонення, чи не відсторонення водія від керування транспортним засобом, після складання протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ніяким чином не впливає на наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що правопорушення, передбачене зазначеною статтею є закінченим з моменту початку керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп`янінні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника Реви І.О. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Реви Інни Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв