Справа № 752/1374/23
Провадження №: 3/752/1403/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 квітня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

07 грудня 2022 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Будіндустрії у м. Києві у (виїзд на міст Південний), керував транспортним засобом «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення за змістом яких зазначив, що згідно даних паспорту громадянина України, його прізвище « ОСОБА_1 », між тим у посвідчені водія - «ОСОБА_3». У визначений в протоколі день, час та місці керував транспортним засобом «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції на вул. Будіндустрії у м. Києві. Він надав посвідчення водія, тому його прізвище у протоколі зазначено як « ОСОБА_3 ». Причини зупинки працівники поліції йому не повідомили, водночас, під час спілкування останні висловили йому підозру, що він керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Він погодився на проходження огляду у лікаря - нарколога та поїхав з працівниками поліції до медичного закладу, залишивши транспортний засіб на місці зупинки. У медичному закладі лікар його оглянув, також він здав біологічний матеріал (сечу) для проведення дослідження. За результатами огляду лікар повідомив, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Після чого працівники поліції склали відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП, відвезли його до машини і він поїхав у своїх справах. Заперечує факт вживання наркотичних засобів та керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Не зміг суду пояснити, яким чином у зразках його біологічного середовища були виявлені наркотичні засоби.

Захисник Вовченко С.М. просила закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції посилалася на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною (безпідставною), що має наслідком визнання неналежними та недопустимими всіх матеріалів складених працівниками поліції, у тому числі і протоколу про адміністративне правопорушення. Окремо захисник посилалася на те, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула, не відповідає ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція даної статті не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом з певними ознаками сп`яніння. Також захисник звертала увагу на те, що працівниками поліції у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції запропоновано її підзахисному пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря - нарколога у медичному закладі і не запропоновано пройти огляд на місці та не вручено направлення на проведення такого огляду у медичному закладі. Також у порушення вимог ст. 265-2 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після встановлення факту керування ним у стані наркотичного сп`яніння. Наявність таких порушень, на її думку, вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_2 , о 14 год. 15 хв. був зупинений працівниками поліції на вул. Будіндустрії у м. Києві.

Особи водія була встановлена працівниками поліції на підставі пред`явленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , згідно даних якого прізвище водія зазначено як « ОСОБА_3 » Враховуючи, що особа у судовому засіданні встановлена на підставі даних паспорту громадянина України, згідно яких його прізвище « ОСОБА_1 », суд вважає, що прізвище особи відносно якого складений протокол слід вважати « ОСОБА_1 ».

Під час спілкування працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 такі ознаки сп`яніння, як: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільнена мова та хода, що відповідало ознакам наркотичного сп`яніння.

Після чого, 07.12.2022 о 14 год. 25 хв. працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та склали направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія», на що водій ОСОБА_1 погодився (а.с.3).

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 07.12.2022 лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_4 у присутності працівника поліції (жетон ДПП 008943), встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння під впливом каннабіноїдів (а.с.2).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря - нарколога у медичному закладі підтверджуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 472996, на якому ОСОБА_1 себе впізнав (а.с.4).

Досліджений у судовому засіданні відеозапис повністю відтворює процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Жодних заперечень з приводу порушення порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, як і факту керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не висловлює.

Надаючи оцінку доводам захисника про незаконність зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 6 та 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів; перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема воєнний стан діяв на07.12.2022.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі, відповідно до вимог підпункту 11 статті 23 «Про Національну поліцію» регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням «Правил дорожнього руху» його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не заперечувався факт керування та зупинки транспортного засобу у зазначені в протоколі день, час та місці.

В даному випадку, суд вважає, що підстави зупинки автомобіля не є предметом розгляду у даному провадженні. Суд вважає, що працівники поліції діяли у межах наданих їм повноважень. Доказів щодо порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій працівників поліції тощо), стороною захисту в розпорядження суду не надано.

Надаючи оцінку доводам захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувався із порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд зазначає наступне.

Порядок проведення огляду водія регламентований ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови ; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 Інструкції № 1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу можливий лише у разі наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Тому, посилання захисника на те, що працівниками поліції порушено вимоги вищевказаної інструкції в частині проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місті зупинки, є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про те, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відповідає ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиції даної статті не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, то такі доводи захисника суд також відхиляє.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є формою службового документу уповноваженого органу, у якому відображаються необхідні відомості у випадку виявлення адміністративного правопорушення. Сам по собі факт складання протоколу не є доказом вини особи. Протокол оцінюється сукупно з іншими зібраними доказами.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення спочатку факту керування ОСОБА_1 транспортними засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння ( та їх зазначення), а згодом проходження ним огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку у закладі охорони здоров`я та встановлення порушення останнім п. 2.9(а) ПДР України, ніяким чином не свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, адже, в ньому зазначені всі відомості, передбачені п. 1 вказаної норми закону, в тому числі і суть правопорушення. Більш того, викладені у змісті протоколу відомості, знайшли своє підтвердження іншими зібраними по справі доказами.

Інші доводи захисника, не є такими, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій і могли б бути підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено та при розгляді даної справи судом не встановлено.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Суд не вважає, що зміна формулювання правопорушення, погіршує права особи, відносно якої складений протокол та спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також у відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 33-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 266, 276-280, 283-285 КУпАП, п.п. 2.5, 2.9 (а) ПДР України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.