Справа №601/863/23
Провадження № 3/601/388/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Клим Т.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,-

встановив:

До Кременецького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка 29.03.2023 о 07 год. 30 хв. в м. Почаїв по вул. Лосятинська вчинила злісну непокору законним вимогам працівників поліції, яке полягало у відмові останньої надати для перевірки будь-які документи для встановлення особи, а також відмовою від проходження поліцейського заходу «поверхнева перевірка» відповідно до ст. 32 п.2 та п.3, ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію». Своїми діями вчинила правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`являлась, хоча належним чином була повідомлена про день та час судового розгляду. Крім того, було винесено постанову про її привід, яке не була виконана. Враховуючи строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 ..

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №979682 від 29.03.2023; протоколом про адміністративне затримання серії АА №084007 від 29.03.2023; рапортами від 29.03.2023.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 27, 33-35, 40-1, 185, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, який слід перерахувати на користь ГУК у Тернопільській області м. Кремен./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0019775, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001 код 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: