Справа № 161/7401/23
Провадження № 3/161/2537/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 30 травня 2023 року

Луцький міськрайонний суд в особі судді Філюк Т.М.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Оствуд», РНОКПП НОМЕР_1 , -

- за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 193/03-20-07-03-04/40116966 від 03 травня 2023 року вбачається, що при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оствуд», за адресою: с. Рованці, вул. Промислова,будинок 6А, акт № 4775/07-03/40116966 від 05.04.2023 року, посадова особа ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.163 КУпАП - ведення податкового обліку, а саме порушення вимог абз. «б» п.200.4 абз. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму ПДВ 36210 грн. в декларації з ПДВ за січень 2023 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від її захисника Богачука Я.О. надійшли письмові пояснення, в яких останній вказує, що протокол складено з порушеннями встановленого ч.2 ст.254 КУпАП строку, адже правопорушення виявлено під час складання акту 05.04.2023 року, а протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складено через місяць 03.05.2023 року. В протоколі відсутнє чітке та конкретне формулювання суті правопорушення, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, фіскальним органом лише перелічено ряд норм, без вказівки на суть порушення. Також, звертає увагу, що строк притягнення до відповідальності ОСОБА_1 сплив, адже правопорушення не є триваючим та вчиняється в момент подання декларації із зазначеною в ній сумою бюджетного відшкодування. Відповідно, якщо платником податків було вчинено порушення 16.02.2023 року шляхом подання декларації з ПДВ за січень 2023 року, то станом на 17.05.2023 року сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, просить закрити провадження у справі без притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 193/03-20-07-03-04/40116966 від 03 травня 2023 року, посадовою особою ГУ ДПС у Волинській області за результатами перевірки ТОВ «Оствуд», виявлено порушення, допущене головним бухгалтером вказаного товариства ОСОБА_1 , а саме: порушення вимог абз. «б» п.200.4 абз. «в» п. 200.14 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму ПДВ 36210 грн. в декларації з ПДВ за січень 2023 року

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП як відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає, зокрема, порушення правил ведення податкового обліку. Загальні правила ведення податкового обліку визначені в Главі 2 «Податкова звітність» (ст.ст. 46-51) ПК України та Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Зі змісту ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вбачається, що положення даної статті не прирівнює «порушення, п. 200.4, п. 200.14, ст. 200 Податкового кодексу України, що не дає права на отримання бюджетного відшкодування на суму 26 210 за січень 2023 року» до ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, як це зазначено в Протоколі. Значення має лише порушення самого порядку або процедури ведення податкового обліку (неподання, несвоєчасне подання певних документів, звіті, тощо).

Частина 1 ст. 163-1 КУпАП с банкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які встановлюють саме порядок ведення податкового обліку. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУПАП.

Системний аналіз змісту Протоколу дає підстави дійти до висновку, що в ньому відсутні посилання на порушення ОСОБА_1 чинних правил ведення податкового обліку з податку на додану вартість або іншого податку, визначені статтями 45-51 ПК України та Порядку, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1КУПАП.

Статтею 278 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено особу, яка бере участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП податковим органом надано акт перевірки № 4775/07-03/40116966 від 05.04.2023 р.,протокол про адміністративне правопорушення № 193/03-20-07-03-04/40116966 від 03 травня 2023 року.

Тобто, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є акт, складений за результатами перевірки. Разом з тим, акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків, не покладає відповідальність та є підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Слід зазначити, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання (Постанова ВСУ від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13).

Тобто, акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Податкове повідомлення-рішення податковим органом до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 193/03-20-07-03-04/40116966 від 03 травня 2023 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк