Справа №592/5365/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/816/460/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнко В. В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матішинця В. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держависудовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді попередження за те, що останній в порушення, передбачених ст. 150 СК України, обо?язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) допустив їх не виконання, наслідок чого останній не ночував вдома, порушив комендантську годину та отримав травму в нічному клубі « Графін » в період часу з 22:40 год. 08 квітня 2023 року по 04:00 год. 09 квітня 2023 року, чим порушив ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилився від виконання батьківських обов?язків.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Матішинець В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилаються на неправильне визначення судом першої інстанції місця вчинення адміністративного правопорушення (нічний клуб - «Графін», м. Суми, вул. Польська, 17), однак вказане місце не є місцем виховання неповнолітнього (порушено підсудність справи, оскільки справу мав розглядати Зарічний суд м. Суми). Вказує, що під невиконанням батьківських обов?язків має бути не будь яка дія, а саме, передбачена законом і виключна та, що стосується забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а тому протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями норм права (не виписана об?єктивна сторона правопорушення). Зазначає апелянт і про недостатність доказів у справі на доведення обставин правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнко В. В., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновків.

Щодо постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року, яку захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Матішинець В. В. просила скасувати, а провадження у справі закрити, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей(у т. ч. не ночування вдома, порушення комендантської години і отримання у цей час тілесних ушкоджень); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №869164 від 09 квітня 2023 року (а.с.1), заяву ОСОБА_1 (а.с.3), пояснення ОСОБА_1 (а.с.4), ОСОБА_2 (а.с.5), ОСОБА_3 (а.с.7), ОСОБА_4 (а.с.8), консультативним висновком спеціаліста травматологічного кабінету (а.с.9) та інші матеріали справи, дослідженими в судовому засіданні.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 1 ст.184 КУпАП, у поза розумний сумнів, оскільки перебування неповнолітньої дитини у нічний час, в комендантську годину, поза межами дому ( в кафе), де дитина отримала травму, і відсутність протягом цього тривалого часу з 22.00 по 04.00 годину будь якого батьківського контролю, є бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений з порушенням через те, що не вірно визначено місце правопорушення не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_2 у місце та час, коли він мав перебувати за місцем проживання перебував у зовсім іншому місці безперечно свідчить про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов?язків, як батька, у зв?язку з чим працівниками поліції цілком обґрунтовано було визначено місце - нічний клуб, оскільки саме під час належного виконання батьком вимог ст. 150 СК України ОСОБА_2 у жодному разі у зазначений час та за вказаних обставин не мав бути в цьому закладі відпочинку.

Таким чином, суддею не було допущено порушень правил підсудності під час розгляду вище зазначеної справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що під невиконанням батьківських обов?язків має бути вмінена не будь яка дія, а саме передбачена законом і виключна та, що стосується забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, то з ними погодитися не можна.

Аналізуючи вимоги ст. 150 СК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Виховання - це планомірний та цілеспрямований вплив на свідомість та поведінку людини з метою формування певних установок, понять, принципів, ціннісних орієнтацій, які забезпечують необхідні умови для її розвитку, підготовки до життя та праці.

Обов`язок батьків щодо виховання дитини визначається як "міра належної поведінки, яка виявляється у особистому впливі на дитину, порівнюючи свої дії з вимогами педагогіки, нормами моралі та моральності та права з метою виховання її в дусі відданості Батьківщині".

Коментована стаття закріплює мінімальні вимоги до належної поведінки батьків щодо виховання дитини. Вона містить перелік тих дій, які батьки зобов`язані вчиняти щодо дитини з метою забезпечення її права на належне виховання та розвиток. До них закон відносить: піклування про здоров`я дитини; піклування про фізичний розвиток дитини; піклування про духовний розвиток дитини; забезпечення здобуття дитиною повної середньої освіти; підготовка дитини до самостійного життя; повага до дитини.

Крім того, стаття містить також і перелік тих дій, від яких батьки зобов`язані утримуватися при здійсненні виховання дитини. Вони зобов`язані утримуватися від: будь-яких видів експлуатації дитини; неповаги до дитини; фізичних покарань; таких видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ч. 2 ст. 13 ЦК України).

Саме на засвоєння вказаних принципів і має бути спрямоване правове виховання дитини.

Однак сукупність матеріалів у справі чітко вказують на те, що виховний процес з боку ОСОБА_1 був недостатньо ефективним, а позиція захисту щодо обов?язку батька забезпечити належні умови проживання дитини не може обмежуватися лише матеріальним боком виховання дитини.

Як вже було зазначено раніше процес виховання це багатогранний процес, якийє значно ширшими ніж закон, це квінтесенція: моралі, віри, права, релігії, життєвого досвіду, що полягає не лише у формальному дотриманні вимог закону одним із батьків щодо забезпечення дитині достатніх умов комфортного проживання, а це у першу чергу комунікація з дитиною, яка дозволяє відчути та побачити найдрібніші зміни в поведінці та настрої дитини, які дозволяють оперативно втрутитися батькам та надати певну допомогу дитині у виборі «вірного шляху».

Встановлені фактичні обставини справи вказують, що саме ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов?язків, що і стало наслідком для його сина - отримання травми в нічний час в кафе.

Також апеляційний суд зазначає, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій працівників поліції, як під час виявлення правопорушення, так і під час його документування, а посилання захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги адвоката Матішинця В. В. не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді попередження - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матішинця В. В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.