ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4100/23

Номер провадження 3/495/1647/2023

02 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

Справа № 495/4100/23

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Державної прикордонної служби Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонний загін відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської обл., громадянина України, інспектора прикордонної служби 1-ї категорії інструктора відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який проживає: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-18 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Державної прикордонної служби Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонний загін відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що за висновком проведення службового розслідування по факту затримання представниками Прикордонної поліції Республіки Молдови однієї особи на проти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшим сержантом ОСОБА_1 не було вжито заходів щодо затримання порушників державного кордону, чим порушив правила несення прикордонної служби, а саме: вимоги абзацу 7,9 підпункту 7 пункту 1 розділу ІІ, абзацу 13 підпункту 7 понкту 2 розділу ІІ «Інструкція про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Мінюсті України 06.11.2015 за № 1391/27836, с. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

В судове засідання від представника особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3 надійшло заперечення, відповідно до якого зазначає, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, відсутній.

Свою заяву аргументує тим, що у протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено суті адміністративного правопорушення, саме в чому полягало порушення правил несення прикордонної служби; в матеріалах службового розслідування не вказано, які саме заходи ОСОБА_1 міг та зобов`язаний був вжити з метою запобігання порушення лінії кордону; матеріали справи не містять документів від прикордонної поліції РМ, які б підтверджували факт перетину кордону; протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, що вказує на його недопустимість; в матеріалах справи відсутній висновок трасологічної експертизи щодо слідів на землі, часу нібито перетину особами кордону, відсутні будь-які свідки та поняті, які можуть підтвердити факт незаконного перетину особи через державний кордон, а отже зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення є нічим іншим, як припущенням, оскільки не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами.

Згідно з абзаців 7 та 9 підпункту 7 пункту 1 розділу ІІ Інструкції одержавши наказ на охорону державного кордону, старший наряду повинен з`ясувати завдання і знати: імовірні маршрути руху та можливі місця укриття правопорушників; можливий характер дій правопорушників.

Відповідно до абзацу 13 підпункту 7 пункту 2 розділу ІІ Інструкції під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є лише сумніви щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 відтак згідно статті 62 Конституції України суд першої інстанції такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заперечення представника особи, відносно якої складено протокол адвоката Клименко С.Ю., суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, -

тягне за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Об`єктом правопорушення є порядок несення прикордонної служби.

Об`єктивна сторона передбачає дію або бездіяльність у вигляді порушення правил несення прикордонної служби.

Порушеннями правил несення прикордонної служби можуть бути визнані; а) вчинення дій, що прямо забороняються військовослужбовцю, який перебуває в прикордонному наряді (відхилення від маршруту чи залишення місця несення служби, якщо це не пов`язано з надзвичайними обставинами, вживання алкогольних напоїв, сон на посту, розкладання багаття чи демаскування себе іншим способом, безпідставне застосування зброї, самостійне відключення сигналізаційних комплексів чи окремих їх ділянок, а також їх інформаційних табло або радіолокаційних станцій, відволікання від несення служби, давання згоди на перетинання державного кордону сторонніми особами тощо); б) невиконання або неналежне виконання дій, що забезпечують охорону державного кордону (неуважний огляд місцевості, невжиття заходів до затримання порушників державного кордону або залишення без належної охорони затриманих осіб, недотримання правил застосування зброї або правил маскування тощо).

Суб`єктом правопорушення є військовослужбовець, який входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Таким нарядом визнається група озброєних прикордонників, що виконують наказ по охороні державного кордону України.

Початок і кінець перебування в складі такого наряду визначається моментом отримання наказу на охорону державного кордону і доповіддю про повернення з наряду.

Суд вважає, що вищевказана справа підлягає закриттю за відсутності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого правопорушення, оскільки, матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 неякісно виконував наказ на охорону державного кордону, у чому саме полягало порушення особою правил несення прикордонної служби.

Суд погоджується з ствердженнями представника ОСОБА_1 адвоката Клименко С.Ю., викладеними в письмових поясненнях стосовно того, що у протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено суті адміністративного правопорушення, саме в чому полягало порушення правил несення прикордонної служби; в матеріалах службового розслідування не вказано, які саме заходи ОСОБА_1 міг та зобов`язаний був вжити з метою запобігання порушення лінії кордону; матеріали справи не містять документів від прикордонної поліції РМ, які б підтверджували факт перетину кордону; протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, що вказує на його недопустимість; в матеріалах справи відсутній висновок трасологічної експертизи щодо слідів на землі, часу нібито перетину особами кордону, відсутні будь-які свідки та поняті, які можуть підтвердити факт незаконного перетину особи через державний кордон, а отже зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення є нічим іншим, як припущенням, оскільки не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, провина у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП є недоведеною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, адже відсутня сама подія правопорушення.

Так за ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-18 ч. 2, 221, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 495/4100/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Повний текст постанови складений 02 червня 2023 року.

Суддя: