Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/1052/23

Провадження № 3/152/533/23

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 94 від 25.07.2023 ОСОБА_1 :« не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мт НОМЕР_1 , що призвела до виникнення заборгованості в сумі 235604,11 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа ( з 11.12.2019) до примусового виконання».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

За приписами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що сам протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення №94 від 25.07.2023, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП; не зазначено строку, протягом якого виникла заборгованість з несплати аліментів з врахуванням диспозиції ч.1 ст. 183 КУпАП (тобто з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), не зазначено період виникнення заборгованості.

До протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не додана постанова про відкриття виконавчого провадження стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що унеможливлює визначити розмір заборгованості, визначений у диспозиції зазначеної статті.

Крім цього, в протоколі не вказано в повній мірі відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, чи притягався ОСОБА_1 (протягом року) до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, якщо так, чи відбув накладене на нього стягнення, й відповідні відомості про це не долучено до матеріалів справи. Вказане позбавляє суд перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

В матеріалах справи наявна копія розрахунку заборгованості, з якої неможливо зрозуміти за який період виникла заборгованість зі сплати аліментів у вказаному в протоколі розмірі.

До матеріалів справи не долучені документи, що характеризують особу правопорушника і можуть вплинути на вирішення питання про призначення санкції за вчинене правопорушення, яка не може бути застосована до певної категорії осіб (інваліди І, ІІ групи).

Також, ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 164 КК України передбачена кримінальна відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч.11 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

В матеріалах справи відсутні докази, що державним виконавцем роз`яснено стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою про вчинене кримінальне правопорушення боржником ОСОБА_1 , що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Зазначені недоліки унеможливлюють встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, вважаю за необхідне повернути адміністративний матеріал до Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для доопрацювання та належного оформлення.

При прийняті такого рішення суд враховує п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», в якому зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 278, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 183-1 КУпАП повернути до Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Соколовська