Справа № 755/1929/23 суддя в І-й інстанції Козачук О.М.
Провадження № 33/824/2516/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Денисенка Дмитра Аркадійовича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 січня 2023 року серії ААД №441312 15 січня 2023 року о 23 год. 10 хв. у м. Києві по вул. Братиславська, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Денисенко Д.А. просить скасувати постанову місцевого суду через порушення норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Денисенко Д.А. вказує про те, матеріалами справи підтверджено, що судом не забезпечено участь незаконно притягнутого до адміністративної відповідальності у справі і у будь-якому випадку постанова підлягає скасуванню. Судом проігнорована завчасно подана заява особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про неможливість прибути в визначений судом час в судове засідання, оскільки був мобілізований до лав ЗСУ. Зазначене свідчить про те, що суд діяв упереджено, а це також є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови. Судом залишено поза увагою пояснення особи, що притягається до відповідальності щодо незаконності зупинки транспортного засобу і як наслідок незаконності складених відносно нього процесуальних документів. Безпосередньо перед зупинкою транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Також, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається із відеозапису нагрудної камери та пояснень ОСОБА_1 , підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння стало - наявність, за наслідками проведення незаконного обшуку, працівниками поліції, в нагрудній сумці ОСОБА_1 , довідки про добровільне проходження лікування від наркотичної залежності, яке було закінчене за два тижня до моменту проведення незаконного обшуку. При складанні незаконного (фіктивного) протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441312 старший лейтенант ОСОБА_2 діяла як незаконний суб`єкт складання, через відсутність правовстановлюючого документу, на підтвердження своїх повноважень. Більш того, судом проігнороване клопотання сторони захисту про витребування відомостей (належних документів) на підтвердження владних повноважень, в якому захист просив суд: витребувати в інспектора роти №2, батальйону №2, полку №2 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта Бондар М. А. відомості на підтвердження її повноважень, та викликати її в судове засідання. Також, захисник зазначає, що при тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання, форма якого затверджується КМУ. Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Крім того, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та пункту 2.9а Правил дорожнього руху України. Тому, відповідальність ОСОБА_1 за діяння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №441312, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Денисенка Д.А., суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до пункту 12 Розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто, порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами вчинення адміністративного правопорушення є:

- протокол про адміністративне правопорушення, в якому містяться особисті пояснення ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений, що відсторонений від керування транспортним засобом;

- направлення на огляд, в якому зокрема зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Денисенко Д.А. вказує про те, що судом не забезпечено участь незаконно притягнутого до адміністративної відповідальності у справі і у будь-якому випадку постанова підлягає скасуванню. Судом проігнорована завчасно подана заява особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про неможливість прибути в визначений судом час в судове засідання, оскільки був мобілізований до лав ЗСУ. Зазначене свідчить про те, що суд діяв упереджено, а це також є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Разом з тим, вказані права ОСОБА_1 в повному обсязі поновлено йому під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, де він мав можливість довести до відома суду усі обставини, на яких ґрунтується його позиція захисту та не був позбавлений можливості реалізувати усі надані йому законом права.

Також, захисник вказує про те, що склад правопорушення, що ОСОБА_1 інкримінується та зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, такі доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року № 1376.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Денисенка Д.А., про те, що поліцейськими було безпідставно зупинено його автомобіль, не спростовують доведеного факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник також вказує про те, що підставою проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння стала наявність у нього за наслідками проведення незаконного обшуку довідки про добровільне проходження лікування від наркотичної залежності.

Натомість, такі доводи захисника є безпідставними, адже як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського підставою для проведення огляду ОСОБА_1 стало виявлення у нього працівниками поліції після зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до розділу ІІ п.12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у відповідності до вимог Інструкції вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський направляє, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Під час зупинки транспортного засобу, поліцейськими виявлено у водія ОСОБА_1 такі ознаки сп`яніння: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, про що працівниками поліції зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, ними було запропоновано йому пройти огляд у встановленому законом порядку, на що було отримано відмову.

Крім того, як вбачається з наявного у матеріалах справах відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував вживання ним наркотичних засобів пару тижнів назад, а саме амфетаміну.

Захисник також вказує про те, що в порушення вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП поліцейським не залучено двох свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зміни до статті 266 КУпАП були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року. У Прикінцевих положеннях зазначено закону вказано про необхідність Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тобто, вказана норма закону не вимагає присутності двох свідків під час доведення поліцейським до водія вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, на огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не погодився та до медичного закладу не поїхав. Під час направлення водія до медичного закладу з метою огляду на стан наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився, достатнім доказом є відеофіксація поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу такої відмови.

В апеляційній скарзі адвокат Денисенко Д.А. посилається також на пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, згідно з яким у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяла стаття 266 КУпАП в новій редакції, яка не вимагає у даному випадку залучення свідків. КУпАП має вищу юридичну силу в порівняння з інструкцією, яка має відповідати вимогам закону. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника Денисенка Д.А. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Денисенка Дмитра Аркадійовича, залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв