ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1237/22 Номер провадження 33/814/572/23Головуючий у 1-й інстанції Герцов О.М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її представника адвоката Томина С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Прийняте рішення місцевий суд мотивував тим, що дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 , не є триваючими та з дня їх вчинення на момент розгляду справи сплинуло більше 3 місяців.

За протоколом про адміністративне правопорушення органом поліції ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 14 січня 2022 року о 13 годині 45 хвилин у під`їзді будинку по АДРЕСА_2 ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 і погрожувала їй фізичною розправою.

Такі дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази її винуватості у вчиненні згаданого вище адміністративного правопорушення; встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження, а також з урахуванням позиції цієї особи, чого місцевим судом безпідставно здійснено не було.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її представника на підтримку апеляційної скарги, дослідив докази, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

За змістом ст.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

У ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог місцевим судом не дотримано.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість й усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу ж ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених у ст.255 КУпАП.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи постанову щодо ОСОБА_1 , докази у провадженні не дослідив, не з`ясував і не встановив обставини справи, які необхідні для правильного її вирішення, не викликав у судове засідання особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілу, фактично не провівши судовий розгляд, унаслідок чого не врахував відсутність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідальність за ст.173 КУпАП передбачено за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема, найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно. Необхідно відрізняти хуліганство від інших діянь залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей правопорушника та обставин учинення ним протиправних дій. Якщо дії вчинені правопорушником щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, вони не підлягають кваліфікації як хуліганство.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №016752 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 14 січня 2022 року о 13 годині 45 хвилин у під`їзді будинку по АДРЕСА_2 ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 і погрожувала їй фізичною розправою (а.с.2).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 винуватість не визнала та повідомила, що попередньо до неї постійно телефонував невідомий абонент, на підставі чого вона звернулась до правоохоронних органів. У подальшому за допомогою додатку «Getcontact» з`ясувала, що ці дзвінки здійснювались із абонентського номера мобільного телефону ОСОБА_2 , і через це 14 січня 2022 року приблизно о 13 годині 45 хвилин у під`їзді будинку по АДРЕСА_2 запитала в ОСОБА_2 , чому вона вчиняє такі дії, на що остання відповіла про те, що не телефонувала їй. ОСОБА_2 не ображала та не погрожувала їй.

Разом з цим, потерпіла ОСОБА_2 і свідок ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції підтвердили те, що 14 січня 2022 року приблизно о 13 годині 45 хвилин на сходах у під`їзді будинку за названою вище адресою ОСОБА_1 раптово підбігла й ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожувала їй фізичною розправою (спустити зі сходів), посилаючись на здійснення до неї потерпілою телефонних дзвінків. У той же час, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повідомили, що потерпіла не телефонувала ОСОБА_1 ..

Водночас потерпіла підтвердила факт її попереднього знайомства з ОСОБА_1 (навчались у одній школі, однак у подальшому не спілкувались до правопорушення).

Свідки ж ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повідомили, що не були безпосередніми очевидцями названої вище події, а залучались поліцейським для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу, якої в цей час не було.

Таким чином із сукупності викладених вище доказів убачається, що доводи ОСОБА_1 про те, що вона не ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою та не погрожувала їй фізичною розправою є безпідставними, оскільки спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , яка є незацікавленою особою та об`єктивно безпосередньо сприймала обставини події. Показання цього свідка повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_2 . Причин, з яких би свідок ОСОБА_3 і потерпіла ОСОБА_2 мали підстави обмовити ОСОБА_1 перевіркою матеріалів справи не встановлено, а тому об`єктивні обставини не довіряти цим доказам відсутні.

Однак, як із показань ОСОБА_1 , так і потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , слідує, що наведені вище протиправні дії (нецензурну лайку та погрози) ОСОБА_1 були спрямовані проти конкретної раніше знайомої особи ОСОБА_2 , їх вона здійснила у зв`язку з особистими неприязними мотивами до потерпілої під приводом бажання з`ясувати стосунки з особистих спонукань, посилаючись на те, що ОСОБА_2 заважає їй постійними дзвінками, а не з тим, щоб показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам. Тому сам собою факт вчинених апелянтом дій, хоча б і в громадському місці у присутності іншої особи, не дає достатніх підстав для їх кваліфікації за ст.173 КУпАП та відповідно не утворює складу дрібного хуліганства, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона даного правопорушення.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, в межах якого суд розглядає справу, уповноваженою особою не встановлено, що ОСОБА_1 учинено протиправні дії в громадському місці, та той факт, що такими діями було порушено громадський порядок і спокій громадян. Між тим, викладені у фабулі протоколу дії, що ставляться у вину ОСОБА_1 , не утворюють дрібного хуліганства, оскільки адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП настає лише у випадку якщо нецензурну лайку, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії вчинено у громадському місці, та коли такими діями порушено громадський порядок і спокій громадян.

Наведене вище порушення є істотним, оскільки викладена у протоколі суть правопорушення не містить усіх ознак складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 , у той час як відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд не має права самостійно редагувати таку фабулу адміністративного правопорушення на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Місцевий суд, закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, безпідставно не встановив чи винувата особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, залишивши поза увагою те, що згідно зі ст.ст.38, 247 та 280 КУпАП закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності кількох умов, а саме вчинення чи виявлення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а не строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження у справі, а тому в даному випадку встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковим з огляду на вимоги ст.280 КУпАП, за якою орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного вище, таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, при вирішенні питання про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, місцевий суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можливо прийняти у визначеному КУпАП порядку відповідне судове рішення.

Наведене вище залишилось поза увагою місцевого суду, через це оскаржувану постанову належить скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун