Справа № 163/2036/22 Провадження №33/802/271/23 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючу, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Любомльським РС УДМС України у Волинській області, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 16.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 15.11.2022 року о 21:23 годині по вулиці Шевченка в місті Любомль, в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху, керувала автомобілем Chevrolet Captiva, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.50-51).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Кривошей А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказує на те, що в той день ОСОБА_1 користувалася спреєм для горла «Гексаспрей», який містить в своєму складі в якості допоміжних речовин спирт бензоловий та етанол 95%, а тому саме із-за вживання препарату виникла помилка алкотестера Драгер. В подальшому лікар Любомльського ТМО ОСОБА_2 провела обстеження ОСОБА_1 і алкотестер лікарського закладу показав результат вмісту алкоголю в повітрі, яке видихала ОСОБА_1 0%. Крім алкотестера лікар ОСОБА_2 провела встановлені інструкцією тести, які теж підтвердили тверезий стан ОСОБА_1 .

Вказує на те, що протокол судового засідання свідчить, що показання свідка ОСОБА_2 відрізняються від тих, що зазначені в постанові, і така відмінність має принципове значення. Невірне відображення показань свідка в постанові суду призвело до помилки в обчисленні двохгодинного проміжку часу з моменту освідування ОСОБА_1 поліцейським і лікарем.

Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не доведена «поза розумним сумнівом» належними і допустимими доказами. Матеріали справи доводять, що фактично ОСОБА_1 15.11.2022 року не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а відтак притягувати її до відповідальності немає підстав. Суд першої інстанції помилково притягнув її до відповідальності (а.с.57-59).

В судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М.,будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а.с.65), не з`явився. Від нього на електронну адресу апеляційного суду 20.04.2023 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням (а.с.66). ОСОБА_1 в судовому засіданні просила продовжити розгляд справи у відсутності її захисника Кривошея А.М. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисника ОСОБА_1 адвоката Кривошея А.М.відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала останню з мотивів, викладених в ній, та просила її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так її вина у вчиненні адміністративного проступку доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075192 від 15.11.2022 року (а.с.1);

-свідоцтвом на повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.3);

-роздруківкою приладу «Drager» від 15.11.2022 року згідно якої ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебувала у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту 0,39 % (а.с.4);

-зобов`язанням до протоколу серії ААБ №075192 щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.6);

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.7).

-витягом з бази АРМОР (а.с.8).

Згідно довідки інспектора сектору адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Заяць А. від 16.11.2022 року, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії В з 18.04.2022 року (а.с.2).

В ході розгляду справи судом було допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , яка пояснили, що під час чергування 15.11.2022 року на приймальне відділення Любомльського ТМО звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на біль у горлі та повторне освідування на стан сп`яніння, яку вже освідувала поліція на стан алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_2 подзвонила до лікаря-нарколога за порадою, оскільки ще такого повторного огляду ніколи не робила. Далі медсестра дала ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу алкотестер «Драгер», - показники показали 0.00%. Після цього ОСОБА_2 відійшла на виклик у неврологічне відділення, а ОСОБА_1 залишилась писати заяву. Час проходження огляду за допомогою приладу алкотестер «Драгер» співпав з часом написання ОСОБА_1 відповідної заяви з можливою похибкою в 5 хвилин. Повернувшись, продовжили проводити огляд, і робили ще інші пальценосові проби, проби Ромберга, перевіряли запах, зіниці. На підставі цього, склали акт і висновок. Щодо електропостачання, то пояснила, що 15.11.2022 року були вибухи по Україні, світло виключали. Але на приймальному відділенні є центральний вхід, де двері ніколи не замикаються, електроенергія та світло завжди є. Автономний генератор у лікарні був, який не спроможний забезпечити всю лікарню, але завжди забезпечує реанімаційне, пологове та приймальне відділення. У приймальне відділенні двері не закриваються, центральний вхід також завжди відкритий і освітлення наявне, тому ОСОБА_1 одразу була прийнята на приймальному відділенні.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з досліджених відеозаписів встановлено, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції неодноразово запитували у ОСОБА_1 чи згідна вона з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що проводився на місці зупинки. Так само неодноразово пропонували пройти огляд в медичному закладі. Після проведеного огляду було надано для ознайомлення результат тестування на алкоголь №4552 на приладі «Drager» з результатами тесту 0,39 проміле, та акт огляду, де ОСОБА_1 відмовилась від підпису, жодних зауважень до результату огляду не висловила.

Також вірно суд першої інстанції критично віднісся до пояснень ОСОБА_1 , що вона невідкладно поїхала в лікарню, але не була вчасно прийнята, оскільки вони не узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_2 . Зокрема свідок пояснила, що на приймальному відділенні була електроенергія, двері були відчинені, світло на приймальному відділенні завжди є, ОСОБА_1 була невідкладно прийнята.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не погодилась на пропозицію поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров`я, пройшла його з власної ініціативи за спливом значного часу (двох годин), без присутності поліцейського, тобто поза межами законодавчо визначеної процедури, а тому висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2022 року судом не береться до уваги. За таких обставин прийнятним є доказ про результат тестування на алкоголь №4552 на приладі «Drager» з результатами тесту 0,39 проміле, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . З досліджених відеозаписів та письмових доказів судом першої інстанції не виявлено порушень процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні адміністративних матеріалів працівниками поліції, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками поліції було повністю дотримано процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і така процедура не передбачає подальше освідування особи за власним бажанням поза її нормативними правилами.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Беручи до уваги вищенаведене апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, а також наведені доводи ОСОБА_1 в ході перегляду справи апеляційним судом, не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції і цим доводам місцевим судом надано вірну правову оцінку.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук