Єдиний унікальний номер судової справи: 486/1329/22 Головуючий у місцевому суді: Савін О.І.
Номер провадження: 33/812/229/23 Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091552 від 06 листопада 2022 року, ОСОБА_1 06 листопада 2022 року о 17-30 год в м. Южноукраїнськ вул. Дружби Народів, керував транспортним засобом «SEAT 1812F», номерний знак, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проходив на місці зупинки за допомогою приладу Драгер під відеозапис. Результат огляду - 0,33 проміле, тест № 1196, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 09 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, вказана постанова винесена безпідставно, без ретельного дослідження матеріалів справи та з грубим порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що свою провину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнавав про, що свідчать його письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, однак судом в оскаржуваній постанові зазначено протилежне.

Зауважує, що з протоколом складеним відносно нього він не згоден, оскільки даного правопорушення не вчиняв, в стані алкогольного сп`яніння не перебував і не міг перебувати внаслідок фізіологічних властивостей його організму. Починаючи з 2015 року і по даний час він хворіє та перебуває на диспансерному обліку в КНП «Южноукраїнська» міська багатопрофільна лікарня» з діагнозом «виразкова хвороба шлунку в стані загострення», а тому стверджує, що фізично не може вживати алкогольні напої.

Вказує на те, що причини з яких прилад Драгер показав наявність в нього стану алкогольного сп`яніння йому не відомі, але вважає, що це могло статися через те, що працівники поліції під час проведення огляду за допомогою приладу Драгер не вставили в прилад нову, запечатану трубку, а надали йому прилад з трубкою, яка до нього вже використовувалась невідомою кількістю осіб, а тому могла містити на собі залишки біологічного матеріалу (слина і т.ін.) інших осіб, які могли бути в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в протоколі взагалі не вказано які ознаки дозволили працівникам поліції зробити припущення про те, що він має ознаки перебування в стані сп`яніння.

Стверджує, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не дотримались процесуальних вимог, щодо належного фіксування обставин вчинення правопорушення. Огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер був проведений з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Вказує на те, що в протоколі відсутні свідки та не зазначено на який саме прилад здійснювалась відео фіксація, а тому такий відеозапис на його думку не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, ОСОБА_1 вважає, що факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння недоведений достатніми та неспростованими доказами, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091552 від 06 листопада 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 06 листопада 2022 року о 17-30 год в м. Южноукраїнськ вул. Дружби Народів, керував транспортним засобом «SEAT 1812F», номерний знак, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проходив на місці зупинки за допомогою приладу Драгер під відеозапис. Результат огляду - 0,33 проміле, тест № 1196, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Протокол водієм ОСОБА_1 підписано, зауважень щодо його складання та змісту не зазначено.

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6810, тесту № 1196, результат - 0,33 ‰. Водій ОСОБА_1 підписав чек № 1196 без зауважень (а.с.2.).

Крім того, працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результати огляду - 0,33 ‰. Акт водієм ОСОБА_1 також підписано без будь-яких зауважень чи доповнень (а.с.3).

Факт проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства також підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Також, в матеріалах справи є письмове зобов`язання ОСОБА_1 , в якому він зазначив: «Я, ОСОБА_1 зобов`язуюсь залишити автомобіль на місці зупинки, а саме авто «SEAT 1812F», номерний знак, НОМЕР_1 та не керувати транспортним засобом до повного витрезвення». Дата, підпис (а.с.4).

Вказані докази свідчать про те, що водій ОСОБА_1 06 листопада 2022 року о 17-30 год в м. Южноукраїнськ вул. Дружби Народів, керував транспортним засобом «SEAT 1812F», номерний знак, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що свою провину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП водій не визнавав, про, що свідчать його письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, однак судом в оскаржуваній постанові зазначено протилежне, суд розцінює як спосіб захисту, оскільки на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння з результатом огляду погодився та зазначив, що випив зранку пива (відеозапис № - 02:57 хв.).

Твердження ОСОБА_1 , що в стані алкогольного сп`яніння не перебував і не міг перебувати внаслідок фізіологічних властивостей його організму, оскільки починаючи з 2015 року і по даний час він хворіє та перебуває на диспансерному обліку в КНП «Южноукраїнська» міська багатопрофільна лікарня» з діагнозом «виразкова хвороба шлунку в стані загострення», а тому не може вживати алкогольні напої є безпідставні та не мають правового значення з огляду на результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, з яким він погодився і пройшов 06 листопада 2022 року на місці зупинки його транспортного засобу. До того ж, під час огляду про вказану хворобу, працівників поліції ОСОБА_1 не повідомляв.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що прилад Драгер на його думку показав хибний результат через те, що працівники поліції під час проведення огляду за допомогою приладу Драгер не вставили в прилад нову, запечатану трубку, а надали йому прилад з трубкою, яка до нього вже використовувалась невідомою кількістю осіб, а тому могла містити на собі залишки біологічного матеріалу (слина та ін.) інших осіб, які могли бути в стані алкогольного сп`яніння суд вважає неспроможними, та такими, що спростовуються відеозаписом, що наявний в матеріалах справи.

Так, на відеозаписі VID-20221107-WF0029 чітко видно, що працівники поліції перед тим як ОСОБА_1 почав продувати прилад Драгер, дали йому запаковану герметично трубку, яку він сам власноруч розпакував та передав працівнику поліції, який одразу її встановив у прилад Драгер. Після чого ОСОБА_1 продув прилад Драгер, результат 0,33 ‰, спитав у працівника поліції скільки допустима норма, працівник поліції повідомив, що 0,2. На питання працівника поліції, що Ви вживали сьогодні, ОСОБА_1 відповів: пиво пив ще зранку. На питання, з результатом згодні?, ОСОБА_1 відповів: згоден. На питання чи потрібно додатково проходити огляд, ОСОБА_1 відповів: ні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі взагалі не вказано які ознаки дозволили працівникам поліції зробити припущення про те, що він перебуває в стані сп`яніння, не мають значення, оскільки ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.9 а ПДР України (керування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,33 %). При цьому, з відеозапису, що наявний в матеріалах справи встановлено, що працівником поліції перед тим як було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер було повідомлено, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема - запах алкоголю з порожнини рота (відеозапис № - 00:50 хв.).

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції при складанні протоколу відносно нього не дотримались процесуальних вимог, щодо належного фіксування обставин вчинення правопорушення, а огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер був проведений з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є безпідставні з огляду на таке.

Відповідно Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ вказаної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За такого, працівниками поліції були дотримані вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за результатом проведеного огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутні свідки апеляційній суд вважає неспроможними з огляду на положення ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки в протоколі не зазначено на який саме прилад здійснювалась відео фіксація, а тому такий відеозапис на його думку не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, суд до уваги не бере, оскільки в самому протоколі зазначено, що огляд проводився під відеофіксацію, фали з відеозаписом, що містяться на диску, що долучений до матерів справи в повній мірі відображають обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються з іншими доказами, зокрема з протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091552, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тестування здійсненого за допомогою приладу Драгер.

З урахуванням вищенаведеного також, не є підставою для скасування постанови суду твердження ОСОБА_1 про те, що факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння недоведений достатніми та неспростованими доказами, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці є твердження є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Всі інші заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому не бере їх до уваги.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко