Справа № 135/579/23
Провадження № 33/801/580/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нікандрова С. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У скарзі зазначає, що поліцейський у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння правомірно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, а в подальшому в закладі охорони здоров`я. Оскільки він відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів працівники поліції забезпечили його явку до закладу охорони здоров`я. Для встановлення стану алкогольного сп`яніння у водія у медичному закладі Інструкція не передбачає обов`язкового застосування вимірювальних засобів та технічних приладів, дозволених до застосування МОЗ, а також проведення лабораторних досліджень. Поліцейський у приміщенні лікарні примушував його пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», однак, він відмовився від його застосування, оскільки цьому приладу не довіряє. Проте, від огляду на стан сп`яніння медичним працівником не відмовлявся. З бланку акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння слідує, що під час огляду медичний працівник оглядає зовнішній вигляд водія, його поведінку, стан свідомості, тощо і саме на такий огляд він погоджувався, однак інші дії, крім застосування спеціального технічного засобу, до нього не застосувалися. Таким чином поліцейський пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у спосіб, не передбачений розділом ІІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що повний текст постанови він отримав 31.05.2023.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Ладижинським міським судом Вінницької області винесено 29.05.2023 та отримано ОСОБА_1 31.05.2023 (а.с.21-23).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 12.06.2023, тобто протягом десяти днів з дня винесення постанови (а.с.24-27).

Враховуючи викладене, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бодачевський Р.В. не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 червня 2023 року задоволено клопотання адвоката Бодачевського Р.В. про його участь та участь ОСОБА_1 в судовому засіданні, призначеному на 27 червня 2023 року о 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції.

Однак, у призначений судом до розгляду справи час Ладижинський міський суд Вінницької області на запрошення апеляційного суду для приєднання в судове засідання в режимі відеоконференції не відповів.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №136239, складеного інспектором ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Брудницьким Я.В., 06.05.2023 о 07 год. 54 хв. в м. Ладижині по вул. Наконечного, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю ОСОБА_1 відмовився (а.с.3).

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факту відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, однак вказує, що поліцейський в закладі охорони здоров`я примушував його пройти огляд лише за допомогою приладу «Драгер». Вважає, що Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 не передбачає обов`язкового застосування вимірювальних засобів та технічних приладів, дозволених до застосування МОЗ, а також проведення лабораторних досліджень. З урахуванням пунктів 8-13 Акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, форма якого затверджена в додатку 3 до згаданої Інструкції, медичний працівник оглядає зовнішній вигляд водія, його поведінку, стан свідомості та вчиняє ряд інших дій, на що він і погоджувався.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 №1395 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського (портативного відеореєстратора) встановлено, що ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленням поліцейським у нього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 на запитання поліцейського підтвердив факт вживання напередодні алкогольних напоїв. Спочатку на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд ОСОБА_1 категорично відмовлявся, однак, в подальшому погодився все ж таки пройти огляд в закладі охорони здоров`я, куди його і було доставлено. На пропозицію лікаря пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, вказавши, що не довіряє показам приладу і запропонував лікарю його візуально оглянути.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду спростовується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського, де він висловив в закладі охорони здоров`я чітку відмову від проходження огляду.

Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції (додаток 3 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735), на який посилається апелянт, дійсно передбачає, що лікар при проведенні огляду досліджує зовнішній вигляд особи, її поведінку, мовну здатність, стан свідомості, рухову сферу, тощо, однак вказані дії повинні оцінюватися разом з результатами обстеження особи за допомогою використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, що слідує з пункту 18 цього акту.

За відсутності згоди ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу необхідності обстежувати зовнішній вигляд особи, її поведінку, тощо (вчиняти дії, які вказані в пунктах 9-14 Акту) у лікаря не було. Оскільки при вчиненні лише таких дій не можливо встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд, переглянувши відеозапис з портативного відеореєстратора вважає, що ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду, не бажав довести факт тверезості, його поведінка була неадекватною, адже ОСОБА_1 не заперечував факт вживання, не обґрунтовано стверджував одне і теж, що не вірить приладу. Від дачі пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції і не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з подальшим виправданням ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини справи дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні доведена повністю.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало