Справа №591/4036/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О.В.
Номер провадження 33/816/96/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/4036/22 за апеляційною скаргою захисника ЛОПАТКІНА О. В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.10.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Лопаткіна О. В.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник ЛОПАТКІН О. В. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу правопорушення, оскільки достатніх доказів керування ОСОБА_2 т/з матеріали справи не містять, підзахисний не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, поведінка ОСОБА_2 була безпідставно оцінена працівниками поліції як відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в протоколі неправильно сформульована суть звинувачення.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.10.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, 31.08.2022 о 23:40 ОСОБА_2 керував т/з Dacia Sandero, н. з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Прокоф`єва, 31 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, а також в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Лопаткіна О. В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074694 від 01.09.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.09.2022, згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер (а. с. 4, 5);

? відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою та в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків (а. с. 9).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. Письмові пояснення вказаних свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. Крім того, сторона захисту не ставила питання про виклик та допит цих свідків ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в ред. Постанови КМУ № 888 від 28.10.2015), згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_2 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_2 , як особа, яка в цей день керувала т/з і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до його змісту (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідки відмови тощо.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів керування т/з його підзахисним, то вони не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в суді доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, однак поведінка ОСОБА_2 , який не заперечував, що керував т/з, пояснював, що їхав до жінки, щоб забрати її до м. Суми, на пропозицію пройти огляд у встановленому законом порядку будь-яких застережень з приводу того, що не керував т/з не висловлював, іншої особи, яка б керувала т/з не було зафіксовано.

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, оскільки ці обставини повністю спростовуються відеозаписом, згідно якого на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 спочатку погодився пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, але в подальшому при залученні свідків всіляко ухилявся від надання відповіді на прямі питання працівників поліції, що цілком обґрунтовано було розцінене останніми як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Факт керування ОСОБА_2 т/з та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована у встановленому законом порядку, тобто обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, встановлені на підставі належних, допустимих і достовірних доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.10.2022 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ЛОПАТКІНА О. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов