П О С Т А Н О В А

18 липня 2023 року м. Київ

Справа №367/5357/22

Апеляційне провадження №33/824/3622/2023

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року за матеріалами, що надійшли від БПП в с. Чайки УПП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536, 80 грн.

Не погодився із зазначеною постановою ОСОБА_1 , ним 06 липня 2023 року на адресу суду першої інстанції засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу, до якої долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заява мотивована тим, що він з 27 січня 2023 року перебуває у складі роти ІНФОРМАЦІЯ_2 та постійно перебуває на першій лінії оборони в зоні бойових дій, що підтверджується листом начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби № 679/6/562 від 14 лютого 2023 року та довідкою від 14 червня 2023 року №5711.

Зазначає, що він не був присутній в судовому засіданні 15 березня 2023 року, не отримував копію постанови та не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи , так як з 27 січня 2023 року ще не був у відпустці та/або на ротації за межами дислокації військового підрозділу. Про оскаржувану постанову він дізнався в процесі спілкування з юристом за допомогою месенджерів, який роз`яснив йому його право особисто оскаржити постанову. В червні 2023 року у нього з`явилась можливість отримати та роздрукувати текст апеляційної скарги та заяву про поновлення строку, які йому допоміг підготувати юрист.

Також просить суд врахувати те, що з 27 січня 2023 року він постійно перебуває в зоні бойових дій в польових умовах, він не мав фізичної можливості підготувати або отримати від юриста та роздрукувати апеляційну скаргу для підпису.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи та оскаржуваної постанови вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061591 складений працівниками поліції 07 грудня 2022 року, оскаржувана постанова суду першої інстанції була винесена 15 березня 2023 року, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пількевич Т.А. була присутня в судовому засіданні та при оголошенні постанови, що підтверджується матеріалами справи.

При проголошенні постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року було роз`яснено порядок і строк її оскарження. Отже, захисник ОСОБА_1., яка діє від його імені та в його інтересах, будучи присутньою під час розгляду справи, була обізнана, як з результатом прийнятої судом постанови, так і з порядком і строком її оскарження.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, враховуючи вихідні дні, є 27 березня 2023 року.

З апеляційною скаргою на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року адвокат Пількевич Т.А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулась 29 березня 2023 року. До апеляційної скарги було долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій захисник вказувала на те, що у судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину рішення суду без роз'яснень мотивів такого рішення. Згідно змісту Єдиного державного реєстру судових рішень, текст постанови суду було оприлюднено 22 березня 2023 року. Також звертала увагу на те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні, так як на дату розгляду справи перебував в зоні бойових дій, що підтверджується листом начальника Тернопільського зонального відділу Військової служби № 679/6/562 від 14 лютого 2023 року /а.с.155/.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року в задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката Пількевич Т.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, як таку що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду мотивована тим, що у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Пількевич Т.А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , не зазначила доводів, які підтверджують наявність об'єктивних, незалежних від захисника обставин, що стали перешкодою для подання апеляційної скарги на постанову судді у передбачений законом десятиденний строк, починаючи з моменту винесення постанови.

Також суд апеляційної інстанції вказав, що посилання адвоката Пількевич Т.А., на час ознайомлення з повним текстом постанови судді не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення починається з дня винесення постанови, а не з моменту отримання її копії.

06 липня 2023 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 15 березня 2023 року та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій він вказує на те, що він з 27 січня 2023 року перебуває на військовій службі в зоні бойових дій, а тому не мав змоги бути присутнім в судовому засіданні та підготувати і подати апеляційну скаргу в строки визначені законом.

Однак, обставини поважності пропуску строку зазначені в заяві, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції від імені та в інтересах ОСОБА_1 діяла його захисник - адвокат Пількевич Т.А., яка була присутня в судовому засіданні 15 березня 2023 року, та подала апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження 29 березня 2023 року.

Вказаній заяві апеляційним судом вже було надано оцінку на предмет того, чи є поважними причинами підстави пропуску строку на апеляційне оскарження зазначені у ній, та в задоволенні якої вже було відмовлено постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її постановлення й оскарженню не підлягає, та не може бути оцінена апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження подана ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини і вимоги ст. 294 КУпАП, в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, оскільки скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 березня 2023 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.