Справа № 482/163/23
Номер провадження 3/482/406/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325725 від 17 січня 2023 року, ОСОБА_1 , «17 січня 2023 року о 23 год. 23 хв. у м. Нова Одеса по вул. Кухарєва, здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3. «в» Правил дорожнього руху України, ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою тех. приладу «Алкотестер Драгер» та в мед . закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), статтею 266 КУпАП та ін.

У відповідності до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Інструкцією (п.п.7,8 розділу І ) та ст. 266 КУпАП передбачено виключний перелік випадків, коли такий огляд проводиться у закладі охорони здоров`я: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським; 2) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Відповідно до наказу Управління охорони здоров`я Миколаївської ОДА від 30.11.11 № 670-Л, затверджено перелік закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення факту виживання алкоголю наркотиків чи інших психоактивних речовин та стану сп`яніння, Новоодеська ЦРЛ наділена таким правом і була найближчим закладом охорони здоров`я.

Суддею досліджено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів, довідку про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами і відповідного посвідчення водія, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Як видно із доданого до протоколу і дослідженого судом відеозапису, відеофіксація проводилася на парковці автомобілів біля магазину АТБ у м. Нова Одеса по вул. Кухарєва. Відеозапис починається з фіксації того що ОСОБА_1 виходить з автомобіля .

На відеозаписі працівник поліції запитує у ОСОБА_1 «Будете продуватися в алкотестер Драгер?» та «У лікарню їхати бажаєте?» на що останній відмовляється.

Суддя звертає увагу, що перед тим як запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння посадовою особою не вказано йому на відповідні ознаки перебування водія у стані сп`яніння, які могли б бути підставою для проведення такого огляду.

Крім того, жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані спяніння матеріали справи не містять.

Більш того у протоколі про адміністративне правопорушення описано два різні порушення ПДР, а саме п.31.4.3. «в» в описі якого вказано що ОСОБА_1 , « здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла» та п. 2.5 ПДР який має наступний опис «ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою тех. приладу «Алкотестер Драгер» та в мед . закладі водій відмовився», але не містить вказівки на важливу кваліфікуючу ознаку правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом.

Відтак у судді виникають обґрунтовані сумніви, що така особа взагалі підлягала огляду на стан сп`яніння відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції.

Дослідивши вищевказані докази у судді виникають сумніви, щодо того що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за викладених у протоколі обставин і підлягав огляду на стан сп`яніння перед тим як працівниками поліції йому було адресовано вимогу проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За вищевикладених обставин, доказів які були зібрані працівниками поліції, відсутності інших переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у суду виникають сумніви щодо доведеності його вини у межах пред`явленого обвинувачення.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб ) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

За вищевказаних обставин суд трактує всі сумніви щодо вини ОСОБА_1 на його користь.

Зважаючи на вищевикладене провадження справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5. Правил дорожнього руху та скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: С.А.Сергієнко