ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1127/23 Справа № 175/705/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Шурина І.В., апеляційну скаргу захисника Шурина І.В. в інтересах ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 3 400 гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,00 грн. 80 коп., -

ВСТАНОВИВ :

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 12 лютого 2023 року, о 14 годині 10 хвилин, в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, смт. Слобожанське, по вул. 8 Березня, 3 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце пригоди, не дочекавшись приїзду поліції, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП

В апеляційній скарзі адвокат Шурин І.В. просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що розгляд справи 15.03.2023 року було проведено без участі ОСОБА_1 , з матеріалами провадження та постановою представник ОСОБА_1 ознайомився лише 14.04.2023 року, а тому останнім днем на подачу апеляційної скарги було 24.04.2023 року, в цей день і було подано апеляційну скаргу, втім апеляційним судом було повернуто її постановою від 27.04.2023 року через відсутність підтвердження повноважень захисника, у зв`язку із чим просить поновити строк апеляційного оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, а тому вона підлягає скасуванню.

Вказує, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду та передчасно прийнято рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час складання протоколу. Крім того останній повідомив, що дійсно він 12.02.2023 року зачепив автомобіль Ленд Ровер, втім побачивши, що заподіяні при цьому пошкодження є незначними, домовився із власницею автомобіля про відшкодування шкоди та ремонт автомобіля, на що вона погодилася і вони домовились зустрітися на наступний день для передачі коштів, після чого ОСОБА_1 поїхав додому, та близько 16:30 йому зателефонував працівник поліції та попросив підійти до свого автомобіля для складання протоколу.

Вказує, що ОСОБА_1 не покинув місце ДТП самостійно, а пішов після того, як ним було досягнуто згоди з водієм ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Шурина І.В., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав і наполягав на її задоволенні; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно із оскаржуваною постановою суду розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , недоліки первинно поданої апеляційної скарги були усунуті, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючиз урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події та фотографіями місця пригоди; поясненнями ОСОБА_1 .

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке виразилося у залишенні місця дорожньо - транспортної пригоди,зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноважено особою органів поліції, та про доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Так, стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Апеляційним судом встановлено, що факт ДТП за участю ОСОБА_1 підтверджується наявним в матеріалах провадження протоколом від 12.02.2023 року серії ААД №055407 і не заперечується як самим правопорушником, так і його захисником, як не заперечується ними і те, що ОСОБА_1 залишив місце пригоди, не чекаючи прибуття працівників поліції.

Доводи захисника, про те, що ОСОБА_1 не покинув місце ДТП самостійно, а пішов після того, як ним було досягнуто згоди з водієм ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди, є необгрунтованими. Так, відповідно до наявних в матеріалах провадження первинних пояснень ОСОБА_1 від 12.02.2023 року, останній зазначив, що він 12 лютого 2023 року о 14 годині 10 хвилин, в смт. Слобожанське, по вул. 8 Березня, 3, керував автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , та став учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме пошкодив автомобіль Land Rover, держаний номерний знак НОМЕР_2 , та запропонував водієві цього автомобіля вирішити питання відшкодування на місці, склавши європротокол, втім остання відмовилася. Оскільки йому зателефонувала дружина і повідомила, що їй треба терміново зробити укол, оскільки їй стало зле, він одразу пішов додому та повернувся о 16:30 год. Таким чином, фактичні обставини справи, викладені в апеляційній скарзі, суперечать первинним поясненням самого ОСОБА_1 та ними спростовуються.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за правилами п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції. Відповідно до п. 2.11 ПДР водій має право залишити місце пригоди лише якщо внаслідок ДТП немає потерпілих та не заподіяна шкода, а транспортні засоби можуть безпечно рухатись, і лише для прибуття до найближчого поста або органу Національної поліції для складання відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був залишатись на місці пригоди незалежно від того, чи була досягнута між ним та потерпілою домовленість щодо відшкодування шкоди, а невиконання цього обов`язку має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 - 4 КУпАП, а тому апеляційні доводи про відсутність в його діях умислу на вчинення цього правопорушення, суд розцінює виключно як спосіб захисту.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене вважаю за необхідне строк апеляційного оскарження поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Шурина І.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця