П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши заяву заступника начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Венжеги М.Р. про встановлення способу та порядку виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/11576/20 від 13.04.2021 шляхом стягнення з боржника вартості майна, що підлягає конфіскації, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 6 ст. 470 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника ВДВС у місті Ужгороді Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) М.Р. Венжега звернувся із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № № 308/11576/20 від 13.04.2021 шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 суми вартості майна, що підлягає конфіскації, у розмірі 65 914,20 гривень.

Заява обґрунтована тим, що на виконанні Ужгородського МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 66285529 з примусового виконання даної постанови, однак, транспортний засіб, який підлягає конфіскації, не виявлено за місцем проживання боржника, вжиті виконавцем заходи щодо розшуку майна не призвели до встановлення його місцезнаходження.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступних висновків.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 308/11576/20 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу автомобіля марки «VW», моделі «Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Питання щодо виконання постанов судді про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовані положеннями МК України, КУпАП, Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 487 МК України, ст.ст. 2, 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення

Відповідно до ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконання постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Таким чином, умовою для зміни способу та порядку виконання постанови з конфіскації та стягнення її вартості, є доведена ініціатором неможливість конфіскації транспортного засобу.

Однак, на переконання судді, державним виконавцем не доведено неможливість конфіскації транспортного засобу.

Зокрема, відсутність автомобіля, який підлягає конфіскації за місцем проживання боржника не є достатніми підставами вважати, що конфіскація транспортного засобу не є можливою.

Зокрема, виконавець не надав доказів того, що боржник отримав виклик виконавця, а також того, що опитати останнього на предмет встановлення місцезнаходження автомобіля є неможливим. Виконавець не позбавлений клопотати перед судом про застосування приводу до боржника.

Водночас, розшук автомобіля боржника проводився тільки 7 місяців.

Відтак, на переконання судді, ініціатором звернення не вжито всі можливі заходи по встановленню місцезнаходження транспортного засобу та його розшуку, а відтак не доведено неможливість виконання постанови шляхом конфіскації транспортного засобу, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 283, 304 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Зарева