Номер провадження: 33/813/934/23
Номер справи місцевого суду: 509/276/23
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання -Зєйналова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року у справі відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, холостого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року ОСОБА_1 - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, відповідно до прохальної частини якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що суд на надав об`єктивної оцінки щодо невиконання посадовими особами патрульної поліції своїх обов`язків та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного. Наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції».

Також, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак перелічених в Інструкції №1413/27858.

ОСОБА_1 зазначає, що йому було вказано де ставити підпис, а в разі відмови, сказано, що він не отримає копію протоколу та тимчасове водійське посвідчення. Жодні права не роз`яснювалися та навіть не перелічувалися по пунктам. Пояснення заповнене і написане працівником поліції, який також зміст не оголошував, а лише вказав де ставити підпис і продиктував написати «з поясненням ознайомлений».

З огляду на зазначене, апелянт вказує, що фактично склалася ситуація в якій він зіштовхнувся з протиправними діями працівників поліції. На що не звернув уваги суд першої інстанції. а за відсутності сторони захисту піддався шантажу з боку працівника поліції, щодо відмови від підписання протоколу та пояснення.

05.06.2023 року в судове засідання з`явився захисник ОСОБА_2 - адвокат Баженов Д.В., апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у справі про порушення правил, у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наданих до суду матеріалів справи, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року, складеного о 23:00 год. інспектором ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Саламахою О.В., вбачається, що 23.12.2022 року о 22:50 год., по вул. Торговій, 23-а, в смт. Авангард, Одеського (Овідіопольського) району Одеської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda-323», д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей і обличчя, та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я - відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Баженов Д.В. вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також те, що на відеозапису доданому до адміністративного протоколу відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mazda-323», д/н НОМЕР_1 , тобто не підтверджено факт керування останнім вказаним транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в даному випадку, наявний склад та подія адміністративного правопорушення водія ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і воно дійсно мало місце, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року, відео-фіксацією адміністративного правопорушення дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі охорони здоров`я.

Крім того, на дослідженому в судовому засіданні, за участю представника ОСОБА_1 - відеозапису, доданого до протоколу серії ААД № 129887 від 23.12.2022 р. - особисто ОСОБА_1 підтвердив робітнику поліції, що дійсно, 23.12.2022 р. о 23:00 год., він був зупинений робітниками поліції - перебуваючи за кермом (керуючи) автомобіля марки «Mazda-323», д/н НОМЕР_1 , а також надавши поліцейським письмові пояснення, додані до вказаного протоколу, в яких він також підтвердив факт керування ним 23.12.2022 р. автомобілем марки «Mazda-323», д/н НОМЕР_1 за адресою : Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Торгова, 23А о 22:50 год., коли був зупинений працівниками поліції і під час перевірки ними його документів, працівниками поліції йому було запропоновано пройти тест на алкоголь за допомогою прибору «Драггер» на місці зупинки або проїхати в медичний заклад для аналогічної перевірки, на що він відмовився. Під вказаними поясненнями мається особиста відмітка «З моїх слів записано вірно, мною прочитано», прізвище та підпис ОСОБА_1 (а.с. 5).

Більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року поліцейським, який складав вказаний протокол були роз`яснені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року, а тому суд критично ставиться до хибних і надуманих тверджень апелянта про нібито відсутність з боку поліцейських роз?яснення ОСОБА_1 його конституційних прав та права на захисника, а також голослівних тверджень його захисника про те, що ОСОБА_1 під примусом себе оговорив перед працівниками поліції.

Суд звертає увагу на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення», ОСОБА_1 не було вказано, що йому начебто не були роз`яснені права та обов`язкі, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, або його не згоди із обставинами викладеними поліцейськими у протоколі, що є його правом, наданим Законом, а навпаки ОСОБА_1 зазначено, що «він відмовляється від проходження огляду на місці та в медичному закладі, всі пояснення надам в суді» (а.с. 1).

Необхідно також звернути увагу на виконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, за якою, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, про що свідчить письмова розписка брата ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про взяття на себе під власне керування вищевказаного транспортного засобу, його зобов?язанням доставки автомобілю за адресою: смт. Авангард, вул. Спрейса, 9, місця проживання правопорушника та протягом доби не допущення ОСОБА_1 до керуваням йог автомобілем (а.с. 6).

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп?яніня, а пояснення його представника про нібито відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mazda-323», д/н НОМЕР_1 - направлені на штучне і умисне уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Також працівниками поліції було виконано вимоги ст. 265-1 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що у ОСОБА_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 21.06.2022 року ТСЦ 5142.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у правах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. - судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість і законність складення вищевказаного протоколу серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року відносно правопорушника ОСОБА_1 та допустимості і належності доказів, доданих до протоколу серії ААД № 129887 від 23.12.2022 року, складеного капітаном поліції ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Саламахою О.В., оглянутих та досліджених в судовому засіданні, і відповідно винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, стан його здоров?я та ступінь його вини, а також перше притягнення його на протязі року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом?якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Матеріалами справи, а саме відеозаписом подій спростовано поза розумним сумнівом довод апеляційної скарги про відсутність факту саме керування транспортним засобом ОСОБА_4 ..

Отже, доводи апеляційної скарги є неспроможними з огляду на їх спростування матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КпАП України.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок Овідіопольського районного суду Одеської області у постанові про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк