Справа № 761/7858/23
Провадження № 3-зв/761/2/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Коломієць Д.П, захисника Воронюка С.О., представника Державної митної служби України Головатюка С.В., розглянувши заяву захисника Воронюка С.О. про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/7858/23,

у с т а н о в и в :

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. перебуває справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Захисником Воронюком С.О. 09.05.2023 подано заяву про відвід судді Волошина В.О. у зв`язку з тим, що під час ознайомлення з матеріалами справи сторона захисту виявила проект постанови про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України та накладення на останню відповідного стягнення.

Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, що, на його думку, свідчить про упереджене ставлення судді Волошина В.О. до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні захисник Воронюк С.О. заяву підтримав та просив її задовольнити, оскільки виявлений під час ознайомлення у матеріалах справи проект рішення щодо притягнення його підзахисної ОСОБА_1 до відповідальності свідчить про сформовану до розгляду справи думку судді, тобто його упереджене ставлення до ОСОБА_1 .

Представник Державної митної служби України Головатюк С.В. покладався на розсуд суду.

Суддя, заслухавши аргументи заявника, думку представника Державної митної служби України, заяву та долучені до неї документи, матеріали справи № 761/7858/23, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

У силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, враховуючи, що КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею заяв учасників справи про відвід судді, суд, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 9 Конституції України, з метою додержання принципу законності, вважає, що є необхідність у застосуванні принципу за аналогією до найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Підстави неможливості участі судді у розгляді справи, визначені ст. 75, 76 КПК України, передбачають, зокрема, наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Надаючи оцінку доводам заяви, суддя відмічає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Неупередженість судді та суду передбачає відсутність будь-якої зацікавленості при відправленні правосуддя, об`єктивність і повну безсторонність щодо учасників процесу.

Практика Європейського суду з прав людини сформулювала зміст такої категорії як «безсторонній суд», що включає суб`єктивний та об`єктивний критерії.

Суб`єктивний критерій означає, що суд має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; об`єктивний - що суд має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Отже, суб`єктивну складову категорії «безсторонній суд» утворює наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» зазначив, що для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.

Захисник зазначив, що суддя Волошин В.О. має упереджене ставлення до гр. ОСОБА_1 , оскільки під час ознайомлення з матеріалами справи стороною захисту виявлений проект рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на останню стягнення.

Водночас, суддя бере до уваги, що судовий розгляд справи спрямований на встановлення судом обставин вчинення інкримінованого адміністративного проступку шляхом дослідження доказів, у тому числі пояснень учасників такої справи, наданих ними письмових, відео чи аудіо доказів.

З матеріалів справи вбачається, що суддею вживались заходи щодо своєчасного виклику гр. ОСОБА_1 у судові засідання 21.03.2023 та 08.05.2023, однак через неприбуття останньої судове засідання відкладене на 01.06.2023.

З викладеного витікає, що суддя, дотримуючись принципу змагальності, який являє собою правило, згідно з яким особи, зацікавлені у результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів, участі в дослідженні доказів, спрямував зусилля щодо забезпечення стороні захисту можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, виявлений захисником під час ознайомлення з матеріалами справи проект документу не може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді, оскільки такий документ не має будь-якої сили та не зобов`язує суддю прийняти зазначене у такому проекті рішення.

Крім того, суддя звертає увагу, що справу про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розподілено на суддю Волошина В.А. відповідно до вимог засад Положення про автоматизовану систему документообігу суду (затв. Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25), що також свідчить про об`єктивність визначення судді та спростовує доводи щодо зацікавленості останнього у вирішенні справи.

Отже, доводи захисника Воронюка С.О. про наявність підстав для висновку про упередженість судді Волошина В.А. ґрунтуються на припущеннях, тобто не можуть розглядатися як обґрунтовані та вказувати на наявність у судді будь-яких зв`язків, прихильності чи упередженості щодо сторін кримінального провадження.

Таким чином, наведене захисником не створює сумнівів щодо неупередженості судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника Воронюка С.О. про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/7858/23 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Циктіч