Справа 362/4548/23
Провадження 3/362/2377/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 13.07.2023 о 09.30 год, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу ОСОБА_2 , чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Вказані дії особи кваліфіковано за ст. 173 КУпАП «дрібне хуліганство».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично заперечив, пояснив, що потерпілий є його зятем, вони мешкають разом в одному будинку, періодично виникають сварки, нікого стороннього при конфлікті не було, ніхто йому зауважень не робив. При цьому, зять не працює, лежить на дивані, тому і виник конфлікт.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в її діях. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 173 КУпАП України, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян є адміністративним правопорушенням.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Так, в матеріалах справи є лише письмова заява та пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 в яких вказано, що ОСОБА_1 ображав його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є родичами (тесть та зять), мешкають разом в одному будинку, конфлікт виник між ними через тривалі неприязні стосунки за місцем їх спільного проживання (а не у громадському місці). Сторонніх громадян, спокій яких було порушено, при конфлікті не було, ні в протоколі, ні в матеріалах вони не вказані.

Вказана позиція особи беззастережними доказами по справі не спростована, всі його дії зумовлені конфліктом з конкретною особою близьким родичем з певних причин, тобто умислу на вчинення саме хуліганських дій стосовно потерпілого не було, а його дії пов`язані із триваючими неприязними стосунками, а конфлікт відбувався не у громадському місці.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , яку може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Сухарева О.В.