Номер провадження: 33/813/738/23
Справа № 521/2654/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Боднара М.О.,

правопорушника ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 - адвоката Багно В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Боднара Максима Олександровича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року, прийняту під головуванням судді Маркарової С.В., про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), - закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.50-51).

Відповідно до адміністративних матеріалів, 09.11.2022 року о 12 год. 10 хв., у м. Одесі, по вул. Об`їздна дорога, напроти буд. 3, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки FORD, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху у напрямку СП «Два Стовпи», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався із керуванням в результаті чого з правої смуги руху свого напрямку, здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI i30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась у лівій смузі для руху у напрямку Клеверного мосту. Після зіткнення транспортний засіб Ford Fiesta, під керуванням ОСОБА_2 , продовжив неконтрольований рух, в результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом, під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в напрямку Клеверного мосту в правій смузі для руху. В результаті зіткнення транспортні засобами отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.3, 8.5, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Вищевказані обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.50-51).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Боднар М.О. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та ухвалити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.38 КУпАП (а.с.55-59).

Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат Боднар М.О. просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови (а.с.59).

Вивчивши клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Боднара М.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Малиновського районного суду м. Одеси була ухвалена 02 березня 2023 року, однак відомості про направлення та вручення її ОСОБА_1 або її адвокату Боднару М.О. відсутні.

З огляду на викладене, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини.

Що стосується суті апеляційної скарги, то дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, усні заперечення проти неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судове засідання у справі в суді апеляційної інстанції було призначено на 12.05.2023 року, однак через надходження від представника ОСОБА_1 - адвоката Боднара М.О заяви про відкладення (а.с.83), судове засідання було відкладено на 18.05.2023 року, на 16 год. 30 хв. (а.с.84).

У судове засідання, яке було призначене на 18.05.2023 року, на 16 год. 30 хв., прибули представник апелянта Боднар М.О., який просив апеляційну скаргу задовольнити, правопорушник ОСОБА_2 і його представник Багно В.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін (а.с.89-91).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_2 здійснив дії, відповідальність за які, передбачена ст. 124 КУпАП, та мали місце 09.11.2021 року. Таким чином на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з причин, не залежних від суду, у зв`язку із чим суд вірно закрив провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав встановити вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу всіх строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення вказаної норми дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

При цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є нереабілітуючою ознакою, інакше провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягало закриттю за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 287, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Боднара Максима Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Боднару Максиму Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Боднара Максима Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року про закриття провадження відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.05.2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда