П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 526/1247/23

Номер провадження 3-зв/530/6/23

23.06.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретарі Тараненко Т.І., розглянувши матеріали заяви про самовідвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Зіньківського районного суду Полтавської області з Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали заяви про самовідвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана справа передана на розгляд судді Должко С.Р..

Судом встановлено, що в провадженні судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І. перебуває справа № 526/1247/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

08.06.2023 року від судді Тищенко Л.І. надійшла заява про самовідвід, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 є депутатом Гадяцької міської ради, закріплена у межах округу, де проживає суддя Тищенко Л.І.. До повноважень ОСОБА_1 , як депутата входить вирішення різних питань громадян, в тому числі і її, як мешканки округу, за яким вона закріплена, тому дана обставина може викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи.

В судове засідання, суддя Тищенко Л.І. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, приходить до висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, що передбачають право учасників судового розгляду заявити відвід судді чи самовідвід та порядок розгляду таких заяв.

Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п.2 ст.4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності судів та інших представників судової системи та його врегулювання суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень по суті в рамках виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів.

З метою додержання принципів законності та об`єктивності, вважаю необхідним застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 п.2 КАСУ суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схваленої резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Ключовим моментом правової держави повинно бути справедливе правосуддя.

З пункту 4 ч. 1 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ від 04.02.2016 № 2, також вбачається, що суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (у тому числі і в процесуальному порядку), або звертатися до Ради за рішенням про врегулювання конфлікту інтересів.

У пункті 4 Рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34 зазначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності та безсторонності судочинства, доцільно застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п.4 ч.1 ст.75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

За приписами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Гадяцької міської ради закріплена у межах округу ,де проживає суддя Тищенко Л.І.. До повноважень ОСОБА_1 , як депутата входить вирішення різних питань громадян, в тому числі і її, як мешканки округу, за яким вона закріплена, тому зазначена обставина може викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді Тищенко Л.І. в розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому заяву про самовідвід необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 245, 280, 283 КУпАП, статтями 75, 80 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву судді Тищенко Л.І. про самовідвід судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І. по справі № 526/1247/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП - задовольнити.

Матеріали справи № 526/1247/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.172-7 КУпАП передати до канцелярії Гадяцького районного суду Полтавської області для повторного розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко