Справа №295/6776/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді голови первинної профспілкової організації студентів Житомирського державного університету імені І.Франка, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 травня 2023 року о 19:30 год., знаходячись за місцем свого мешкання, вчинив домашнє насильство відносно дружини, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дружина є інвалідом дитинства, страждає невралгією, що призводить до конфліктів і скандалів, постійно ображає та істерить. Зазначав, що у зазначений в протоколі час, дружина схопила ніж та погрожувала йому.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що має захворювання невралгія, є інвалідом 3-ї групи, але інвалідність не пов`язана із психічним станом, настроєм або поведінкою. Вона є спокійною людиною, має семи річну доньку. З боку чоловіка раніше були факти систематичного насильства, погрози фізичною розправою. Конфлікти пов`язані із житлом, чоловік не хоче утримувати її та семирічну дитину. Агресія з боку чоловіка незрозуміла, адже вона жодним чином його не провокує.

Вислухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, доходжу висновку про наступне.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судовим розглядом справи встановлено, що ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 проживають разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 вину не визнав, його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом серії ГП №142433 від 24.05.2023 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства в сім`ї відносно його дружини; заявою ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності її чоловіка, рапортом поліцейського, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , а також поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими працівникам поліції та безпосередньо в судовому засіданні.

Позиція ОСОБА_1 щодо самозахисту від дружини ОСОБА_2 , яка нібито схопила ніж, не підтверджена в судовому засіданні та є намаганням ОСОБА_1 виправдати свої неправомірні дії щодо дружини, яка за своєю худорлявою статурою та фізичними вадами не здатна заподіяти фізичну шкоду чоловіку, зокрема ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного та фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який має офіційне місце роботи, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 173-2 ч.1 КУпАП України, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.В.Кузнецов

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.