ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/462/23

Провадження № 3/568/291/23

12 квітня 2023 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 157918 ОСОБА_1 25.03.2022 року о 20 год. 48 хв. в м. Радивилів по вул. Стрижака, 52 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №48 від 25.03.2023р., чим порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаному правопорушенні не визнав, пояснив, що був тверезий. Також суду пояснив, що результат, який показав алкотест в медичному закладі зовсім не відповідає реальному його стану, що прослідковується з відеозапису, наданому до матеріалів справи. Вважає, що огляд був проведений невірно, його ніхто не питав, чи погоджується він з результатом огляду, а також не було взято на дослідження біологічний матеріал.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» (надалі Порядок), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я ( в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п 6. вищезазначеної постанови, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, згідно долучених працівниками поліції та оглянутих судом відеозаписів з нагрудної бодікамери, судом встановлено, що ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та наполіг на проходженні огляду у медичному закладі.

З відео вбачається, що у медичному закладі ОСОБА_1 продув газоаналізатор Drager Alcotest 6810, результат тесту був позитивним 3,46 проміле.

Відповідно до Інструкції Alcotest 6810 (яка міститься в мережні інтернет тож є в загальному доступі) мундштуки є одноразовими, повторному використанню та обробці не підлягають.

При цьому в інструкції визначено, що перед початком використання слід відкрити упаковку. Через гігієнічні міркування не варто знімати упаковку з ділянки, яка контактує з ротом, доки мундштук не буде правильно встановлено до аналізатору.

Указані положення дають підстави зробити висновки, що мундштук є одноразовим пристроєм тож не дозволяє його використовувати двічі. При цьому до часу встановлення мундштука з нього не знімається упаковка. Положення наведеної інструкції не наводять підстав, яку похибку чи інші підстави унеможливлюють його повторне використання, що перешкоджає і наданню судом відповідних з цих підстав висновки.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що мундштук, що використовувався під час освідчення ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я був не запакований, алкотестер не був перевірений у присутності особи на вміст алкоголю, що є грубим порушенням процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім цього, з відео не вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту. Йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння шляхом відібрання зразків біологічного середовища, для проведення лабораторного дослідження.

Відповідно до п.4 Інструкції затвердженої спеціальним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, метою огляду особи в закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

П. 8 даної Інструкції вказує, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

П.12,13 Інструкції вказує, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Так, матеріали справи не містять відомостей про взяття у ОСОБА_1 біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, на думку суду, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його результати є недійсними і, відповідно, не можуть бути підставою доведеності факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що поліцейськими була порушена процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст.266 КУпАП, а тому такий огляд визнається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і давали можливість довести винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Указані висновки суду свідчать, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130,221,247,251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Делалова