П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Київ

Справа №369/3608/23

Апеляційне провадження №33/824/2136/2023

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року за матеріалами, які надійшли з ВП №1 Бучанський РУП ГУ НП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №131305 від 02 березня 2023 року, 02 березня 2023 року о 10.10 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 320», д/н НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Київської та Лесі Українки в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, при повороті з вул. Лесі Українки ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, при зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536, 80 грн.

Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником Мельниченком М.С. подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що з урахуванням дорожньої обстановки, що склалась, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо перед зіткнення виїхав на перехрестя та дозволяючий (миготливий зелений) сигнал світлофора, помітивши, що транспортні засоби (вантажівка), які рухаються у зустрічному напрямку почали зупинятись на виконання вимог сигналу світлофора, увімкнувши лівий покажчик повороту, розпочав лівий поворот на жовтий сигнал світлофору, що узгоджується з вимогами п.8.11ПДР України.

В той же час, водій автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_3 , перед виїздом на перехрестя, будучи належним чином проінформованим про подальший характер руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість бачити та усвідомлювати, значення жовтого сигналу світлофора, який забороняє рух, а також те, що автомобіль «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 розпочав маневр лівого повороту, маючи технічну можливість належним чином виконати вимоги забороняючого «жовтого» сигналу світлофора, рухаючись при цьому з перевищенням максимальної швидкості руху (90 км/год), діючи нерозсудливо та самовпевнено, виїхав на перехрестя де допустив зіткнення з автомобілем «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 .?

Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються відеозаписом «IMG 5422 Ш.МР4.». який він просить долучити та врахувати під час розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин вважає, що саме порушення вимог п.8.7.3. ґ) Правил безпеки дорожнього руху України, які були грубо допущені водієм автомобіля «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді аварійного пошкодження транспортних засобів учасників ДТП.

Захисник ОСОБА_1 також вказує на те, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскільки будь-яких повісток про виклик, у встановленому чинним законодавством порядку, ОСОБА_1 не отримував. А тому судом першої інстанції належним чином не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, що позбавило його можливості належним чином реалізувати процесуальні права, передбачені ст.269 КУпАП, зокрема, надати змістовні, розширені пояснення, щодо обставин ДТП, скористатись правничою допомогою, а також долучити до матеріалів справи об`єктивні докази щодо обставин, які підлягають доказуванню, а саме відеозапис «ТМС 5422 (1).МР4.»

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 05 червня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник Мельниченко М.С. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги.

Після оголошення перерви в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

При цьому, апеляційний суд залишив без задоволення клопотання захисника Мельниченка М.С. про відкладення судового засідання у зв`язку із його хворобою, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин ним до клопотання долучено не було.

Перевіряючи обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Судом встановлено, що 02 березня 2023 року о 10.10 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 320», д/н НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Київської та Лесі Українки в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, при повороті з вул. Лесі Українки ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, при зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення ААД №131305 від 02 березня 2023 року; схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та напрямки їх руху), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, схема підписана учасниками ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без зауважень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , рапортом працівників поліції; заявою ОСОБА_3 про те, що вона до учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стосовно отриманих нею тілесних ушкоджень претензій не має. /а.с. 1-7/.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказав на те, що він рухався по вул. Київській і планував здійснити поворот на ліво - на ЖК «Софія», але перед тим він проїхав на мигаючий зелений сигнал світлофора, щоб встигнути повернули ліворуч, так як зустрічний рух буде зупинено, бо у зустрічного руху буде червоний сигнал світлофора; від світлофора до повороту 30-50 метрів; здійснюючи маневр побачив, що крайній ряд зустрічної смуги зупинився, тому він впевнено здійснював маневр, так як у зустрічної смуги повинен бути червоний сигнал світлофора і рух має бути зупинено, але сталась ДТП з автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3 , який в`їхав в правий бік керованого ним автомобіля /а.с. 7/.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він на зелений сигнал світлофора виїхав на перехрестя та рухався прямо, в цей час назустріч рухався автомобіль «BMW 320», д/н НОМЕР_1 , та повернув наліво, перекривши смугу руху водія ОСОБА_5 , внаслідок чого сталось зіткнення /а.с. 6/.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 02 березня 2023 року вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.16.13 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 перед здійсненням маневру повороту ліворуч повинен був пропустити зустрічний транспорт, тобто надати перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3 .

При цьому, суд критично ставиться до пояснень водія ОСОБА_1 стосовно того, що він пере виїздом на перехрестя на дозволений миготливий зелений сигнал світлофора, помітивши, що транспортні засоби, які рухаються у зустрічному напрямку почали зупинятись на виконання вимог сигналу світлофора, увімкнувши лівий покажчик повороту, розпочав лівий поворот на жовтий сигнал світлофору, що узгоджується з вимогами п.8.11ПДР України, в той час як водій автомобіля «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3 перед виїздом на перехрестя, будучи належним чином проінформованим про подальший характер руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , та маючи об`єктивну можливість бачити та усвідомлювати, значення жовтого сигналу світлофора, який забороняє рух, а також те, що автомобіль «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 , розпочав маневр лівого повороту, маючи технічну можливість належним чином виконати вимоги забороняючого «жовтого» сигналу світлофора, рухаючись при цьому з перевищенням максимальної швидкості руху (90 км/год), діючи нерозсудливо та самовпевнено, виїхав на перехрестя де допустив зіткнення з автомобілем «BMW 320», державний номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки відповідно до п. п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом на дорозі. За належної уваги та дотримання всіх правил дорожнього руху, ОСОБА_1 при здійсненні повороту наліво на регульованому перехресті зобов`язаний був бути уважним, своєчасно побачити автомобіль «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, не створювати йому перешкод для руху, тобто належним чином виконати вимоги п. 16.13 ПДР України, чого не зробив.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які дані та докази, на підставі яких можливо було б зробити достовірний висновок про те, на які конкретно сигнали світлофора виїжджали на регульоване перехрестя транспортні засоби під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

З наданого захисником ОСОБА_1 відеозапису «ТМС 5422 (1).МР4.», який був переглянутий судом апеляційної інстанції, також не можливо встановити на які конкретно сигнали світлофора виїжджали на регульоване перехрестя транспортні засоби під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

За таких обставин, вказаними діями водій ОСОБА_1 створив перешкоду для руху автомобілю «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3 , в результаті чого сталося зіткнення та вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зазначені у схемі місця ДТП.

При цьому апеляційний суд не дає оцінки доводам ОСОБА_6 про можливі порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_7 у тій же ДТП, оскільки вони виходять за межі даної справи за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_6 .

Крім того, посилання ОСОБА_1 на перевищення ОСОБА_7 дозволеної швидкості руху не спростовує висновків суду, оскільки, дана обставина не доведена допустимими доказами, та не зумовлює виникнення у ОСОБА_1 права не дотримуватись положень п. 16.13 ПДР.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 16.13 ПДР України, що призвело до даної ДТП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим були порушені його процесуальні права та обмежено в доступі до правосуддя, зокрема щодо надання пояснень та подачі доказів, суд апеляційної інстанції, виходить з такого.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи дійсно вбачається неналежне повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, зокрема, в матеріалах справи відсутні будь-які судові повістки при призначення судових засідань, а також зворотні повідомлення про отримання повісток про час та місце розгляду справи.

Однак, не повідомлення ОСОБА_1 про судове засіданні, не може слугувати безумовною підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, оскільки це не є істотним порушенням вимог закону, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з цим, апеляційним судом в повній мірі було забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні, надати свої пояснення, та подати докази.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою судом першої інстанції постановою, однак висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.