Справа № 643/1082/23
Провадження № 3/643/988/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

22.01.2023 о 23-13 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , по пр-ту Ювілейному біля буд. 67 в м. Харкові в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 189 від 25.01.2023, складеним Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер».

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

3. Позиція учасників справи

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бабаскін К.С. у судовому засіданні 16.05.2023 просили закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

16.05.2023 захисник подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування посилався на численні порушення законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України, Верховного Суду.

Прокурор у судове засідання 13.04.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2022 у справі № 361/1017/20 зазначено, що здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен переходити межі своїх повноважень й не перетворюватися на творця права (див.: ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (№ 1), заява № 36813/97).

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора.

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (Порядок).

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 222683 від 03.02.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними рапорту співробітника поліції від 03.02.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 189 від 25.01.2023, складеного Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (Висновок № 189), згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 22.01.2023 о 23-40 год. перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїдами);

- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 189 від 22.01.2023, який був наданий стороною захисту та згідно якого ОСОБА_1 встановлений заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) стан наркотичного сп`яніння канабіноїдами;

- даними результатів токсикологічного дослідження № 160 від 24.01.2023, які були надані стороною захисту та згідно яких у сечі ОСОБА_1 виявлені канабіноїди;

- даними відеозапису.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п.п. «а» п. 2.9 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів захисника

6.1. Аргументи захисника

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає імперативним вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення ОСОБА_1 , який на думку поліцейського нібито вчинив таке правопорушення. Інкриміноване ОСОБА_1 діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП мало місце 22 січня 2023 року о 23 годині 13 хвилин, при цьому протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього було складено значно пізніше 03 лютого 2023 року об 07 годині 37 хвилин, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого КУпАП (ст. 254 КУпАП).

Таким чином, граничним строком складання протоколу за ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 було 23.01.2023 року 23 год. 13 хв. (24 години з моменту виявляння), проте протокол складено 03.02.2023 р. об 07 год. 37 хв., тобто з пропущенням граничного строку для складення протоколу на 248 год. 24 хв.

Позиція суду

Згідно п. 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції, для визначення наркотичного засобу проводяться лабораторні дослідження.

Як вбачається з Висновку № 189, він складений 25.01.2023.

У матеріалах справи міститься повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 23.01.2023, згідно якого ОСОБА_1 запрошений на 03.02.2023 за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, буд. 30, для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення.

З наведеного вбачається, що після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції було визначено конкретну дату для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який складений 03.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено, що пояснення ОСОБА_1 містяться на окремому аркуші, та міститься підпис останнього.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.02.2023, згідно яких він заперечує правомірність дій поліції щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулось у попередньо визначеному місці та у попередньо визначений час, які були завчасно повідомлені ОСОБА_1 , що забезпечило реалізацію його права бути присутнім під час складання вказаного протоколу та висловити свою позицію щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Положеннями КУпАП не встановлено правил оцінки доказів у справах про адміністративні правопорушення, критеріїв їх належності, допустимості тощо.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Суд враховує, що стандарт доказування у кримінальних справах є найвищим, тобто таким, що передбачає максимальні вимоги до належності та допустимості доказів.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе під час вирішення даної справи враховувати загальні підходи до оцінки допустимості доказів, сформовані Верховним Судом під час розгляду кримінальних проваджень.

Як вбачається висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, не будь-яке формальне недотримання вимог закону під час отримання доказу автоматично спричиняє визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення законодавства істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час судового провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, постанови Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 318/292/18, від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, від 04.10.2022 у справі № 295/3910/18).

Захисником не обґрунтовано, яким чином складення протоколу про адміністративне правопорушення не одразу після його вчинення або отримання Висновку № 189, а через сплив певного часу після вказаних подій, призвело до порушення прав і свобод ОСОБА_1 та унеможливила їх реалізацію як під час огляду на стан наркотичного сп`яніння, так і під час розгляду справи в суді.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт складення протоколу про адміністративне правопорушення 03.02.2023, тобто через 12 днів після скоєння правопорушення, сам по собі не може бути підставою для визнання вказаного доказу недопустимим та свідчити про таке істотне порушення процедури огляду на стан сп`яніння, яке нівелює результати вказаної процедури.

За таких обставин суд відхиляє аргументи захисника.

6.2. Аргументи захисника

З Висновку № 189 вбачається, що ОСОБА_1 був направлений і доставлений інспектором для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння 22.01.2023 р. о 23 год. 40 хвилин до КНП «Обласний наркологічний диспансер» Харківської обласної ради. Після чого, в цей же час 22.01.2023 р. о 23 год. 40 хв. був проведений огляд лікарем ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

У Висновку ж № 189 зазначено, що він складений о 15 год 40 хв. 25.09.2022.

У відповідності до акту медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який було отримано на адвокатський запит, встановлено, що датою заповнення акту та датою проведення огляду ОСОБА_1 є 22.01.2023 о 23 год. 40 хв.

Отже, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено в закладі охорони здоров`я саме 22.01.2023 о 23 год. 40 хв.

В свою чергу, пунктом 17 розділу III Інструкції № 1452/735 передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Відповідно до п. 20 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Сам же Висновок № 189 в порушення вказаних пунктів: не повідомлявся ОСОБА_1 в присутності поліцейського та не складався в присутності поліцейського; не містить в собі запису про те, що з його змістом був ознайомлений ОСОБА_1 (Графа 11 Висновку № 189); не видавався ОСОБА_1 взагалі відразу після проведеного огляду ОСОБА_1 також в присутності поліцейського.

Більш того, про порушення вимог Інструкції при складанні висновку щодо результатів медичного огляду безпосередньо після огляду особи і ознайомлення з його результатами свідчить і той факт, що в матеріалах справи ОСОБА_1 на ім`я начальника управління патрульної поліції міститься повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 23.01.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до органу поліції на 03.02.2023 р. для складання адміністративного матеріалу.

Із відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, також чітко вбачається, що за повідомленням робітників медичної установи результати лабораторного дослідження будуть готові ймовірно через 5-7 днів. Тобто після медичного дослідження результати не були відомі ані ОСОБА_1 , як особі яку освідчували, ані працівникам патрульної поліції.

Матеріали справи не місять доказів що медичний висновок, на який є посилання в протоколі, взагалі був вручений ОСОБА_1 . Також за даними матеріалами не можливо дійти висновку, що складання висновку проводилося в присутності поліцейського.

Не вручення висновку своєчасно та акту призводить до порушення прав особи на захист, а саме, можливість проведення повторного дослідження в даному закладі, в тому числі із використанням інших лабораторних методів дослідження, або в іншій медичній установі.

Має місце порушення вимог Інструкції, як з боку працівників поліції, щодо 24-х годинного терміну для складення протоколу так і порушення вимог інструкції з боку лікарів наркологів щодо повідомлення результатів огляду на стан сп`яніння та вручення висновку відразу після огляду ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

В даній адміністративній процедурі не було вжито заходів для забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на належний захист її прав. З огляду на зазначене можна дійти висновку про порушення під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавчо врегульованого порядку організації та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, в зв`язку із чим за положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним.

Позиція суду

Згідно п. 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином, встановлення наявності у особи факту наркотичного сп`яніння передбачає проведення лабораторних досліджень, що потребує певного часу.

За таких обставин факт складення Висновку № 189 не в день відібрання зразків біологічного середовища, а через певний проміжок часу після цього обумовлений особливістю процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка передбачає проведення відповідних лабораторних досліджень.

Оцінюючи доводи захисника щодо порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з тим, що Висновок № 189 був складений за його відсутності та йому не вручався, суд керується таким.

Право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врегульовано ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно якої така особа має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Таким чином, право на захист реалізується на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема в суді, а не на стадії збирання доказів у справі.

Під час розгляду справи в суді було забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 на захист, оскільки в розгляді справи приймав участь його захисник.

Чинне законодавство не передбачає гарантій участі захисника під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та збирання відповідних доказів.

Крім того, у постанові від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к Верховний Суд, оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що з окремими доказами сторона захисту була ознайомлена лише на початку судового провадження, тобто в суді, висловив наступні висновки щодо застосування норм права. Коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Права сторони буде порушено не стільки у випадку, якщо доказів не буде або буде не в повному обсязі відкрито на стадії завершення досудового розслідування, скільки тоді, коли суд, обізнаний із порушенням права сторони на своєчасне ознайомлення з матеріалами іншої сторони, не вжив належних заходів для виправлення ситуації. Сторона захисту повинна обґрунтувати, що в неї не було достатнього часу і можливості під час судового розгляду детально ознайомитися із цими доказами і врахувати їх при опрацюванні стратегії і тактики захисту.

Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та надав письмові пояснення до нього, в яких у тому числі посилався на Висновок № 189.

В подальшому, після надходження матеріалів до суду, ОСОБА_1 , згідно його розписки, 20.02.2023 ознайомився з матеріалами справи, у тому числі з Висновком № 189.

Справу судом розглянуто 16.05.2023, тобто майже через 3 місяці після ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи, у тому числі з Висновком № 189.

Таким чином, сторона захисту мала достатньо часу для опрацювання стратегії і тактику захисту від пред`явленого обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень), у тому числі для опрацювання стратегії і тактику захисту з урахуванням наявності Висновку № 189, зміст якого був достовірно відомий ОСОБА_1 та його захиснику.

Захисником не обґрунтовано, яким чином складання Висновку № 189 за відсутності ОСОБА_1 та невручення останньому вказаного висновку одразу після його складення, призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та перешкоджало забезпеченню і реалізації його прав і свобод під час вказаного розгляду.

Клопотання про проведення повторного дослідження біологічного середовища, яке було відібрано у ОСОБА_1 , під час розгляду справи в суді не заявлялось. Таким чином, стороною захисту не було реалізовано право провести повторну експертизу біологічного середовища ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.3. Аргументи захисника

Направлення на огляд, виписане поліцейським, є підставою для проведення огляду водіїв на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Однак, в матеріалах справи міститься направлення, зі змісту якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився, а сам ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

Виникає риторичне запитання, як тоді ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, і які були для цього підстави, якщо ж ОСОБА_1 у відповідності до направлення на огляд із матеріалів справи ніхто не доставляв до КНП ХОР "ОНД" та його огляд на стан сп`яніння ніхто не проводив.

Позиція суду

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції від 22.01.2023 зазначено, що огляд за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до використання МОЗ, не проводився. У цьому ж направленні зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський ОСОБА_3 .

Таким чином, у направленні зазначено на непроведенні огляду саме за допомогою спеціального технічного засобу.

Суд враховує, що огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів проводиться виключно щодо осіб, які мають ознаки алкогольного сп`яніння (Розділ ІІ Інструкції).

Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння проводиться безпосередньо у закладах охорони здоров`я.

У направленні зазначено на факті доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Вказаний факт також підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у тому числі об`єктивними даними відеозапису, на якому зафіксовані факт перебування ОСОБА_1 у вказаному закладі та проведення відносно нього відповідного огляду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.4. Аргументи захисника

Із відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, вбачається адекватний стан та адекватна поведінка ОСОБА_1 при спілкуванні із поліцейськими як 22.01.2023 під час виявленого з його боку нібито допущенного правопорушення співробітниками поліції, так і 03.02.2023 під час складення протоколу.

При цьому, фізіологічний стан ОСОБА_1 із відеозаписів і 22.01.2023 і 03.02.2023 є однаковим і не схожий на стан сп`яніння. Жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 22.01.2023 не вбачається. Він веде себе стримано, чітко відповідає на питання поліцейських, чітко висловлює свої думки.

При цьому на відеозаписах із матеріалів справи із назвою файлу "export-b6cdq" на 35 хв. 10 сек. від початку його відтворення один із поліцейський говорить, що "так-то водій тверезий». На цих же відеозаписах сам ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що він нічого не вживав

Позиція суду

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, який встановлений за наслідками лабораторних досліджень у спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Ураховуючи наведене, відсутність у ОСОБА_1 таких ознак наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці, не спростовує висновки суду щодо перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд відхиляє аргументи захисника.

6.5. Аргументи захисника

Свідки відповідно до Інструкцій № 1452/735 та Інструкції № 1395 для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , так і для складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучались, оскільки у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення у графі «свідки чи потерпілі» поліцейським зазначено тільки про проведення відеофіксації, що є порушенням пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1452/735.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» цієї Інструкції №1452/735: огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Позиція суду

Виходячи з положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, свідки під час проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння залучаються в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

В даній справі працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, у зв`язку з чим були відсутні підстави для залучення свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що норми ч. 2 ст. 266 КУпАП є нормами закону, у зв`язку з чим мають вищу юридичну силу, ніж норми вказаних вище Інструкцій. Відповідно, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП мають пріоритет відносно норм Інструкцій.

Таким чином, фіксація огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась з дотриманням норм чинного законодавства України.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє вказані доводи захисника.

6.6. Аргументи захисника

Захисником подано адвокатський запит до КНП ХОР "ОНД", яким він просив окрім іншого надати належним чином засвідчену копію акту медичного обстеження, за результатами якого було складено Висновок № 189 від 25.01.2023 відносно ОСОБА_1 .

Відповіддю на адвокатський запит, КНП ХОР "ОНД" надало запитуваний акт з якого вбачається наступне.

Акт огляду складений 22.01.2023 о 23 год. 40 хв., тобто відразу після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння.

Оглянутий лікарем-наркологом ОСОБА_1 був в цей же час: о 23 год.40 хв. 22.01.2023.

Вказаний акт огляду має важливе значення для справи, адже інформація, що в ньому викладена, лише підтверджує відсутність стану сп`яніння у ОСОБА_1 під час його огляду 22.01.2023 лікарем-наркологом, а відтак виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Має місце також недосконалість порядку проведення огляду осіб на стан сп`яніння, оскільки при діючому порядку, лікарі-наркологи не встановлюють стан сп`яніння у осіб на момент їх доставлення до закладу охорони здоров`я, вони лише встановлюють наявність чи відсутність в їх крові та/або ж сечі наркотичних речовин, які можуть зберігатися і до 1 місяця в організмі людини. Однак перебування в організмі людини наркотичних речовин не може свідчити про стан сп`яніння, під дією якого особа керує транспортним засобом. Це свідчить лише про те, що раніше особою вживалися наркотичні речовини, але під час керування авто в стан сп`яніння був відсутній.

Ці доводи випливають саме із аналізу акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, де в акті огляду зазначається наступне.

Відтак, в пункті 11 акту "стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості" лікар-нарколог вказує, що ОСОБА_1 орієнтований повністю та правильно.

В пункті 12 акту "Мовна здатність" вказується, що у ОСОБА_1 мова не порушена.

В пункті 13 акту "дихання ОСОБА_1 незмінне, реакція на світло - жива, міміка- звичайна».

Найголовніше з усього акту зазначається в пункті 20 «Висновок та діагноз за результатами огляду» факт вживання наркотичних речовин не виявлено».

Отже, з цього акту слідує, що при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 22.01.2023, лікар-нарколог не вбачав факту безпосереднього вживання наркотичних речовин ОСОБА_1 , а отже і керування з його боку 22.01.2023 у стані сп`яніння виключається, бо з акту слідує його адекватність.

За результатом проведеного огляду, в сечі ОСОБА_1 виявлено канабіноїди, однак не підтверджено його стан сп`яніння під час керування авто 22.01.2023.

Позиція суду

Згідно наданого захисником акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 189 від 22.01.2023, за результатами огляду факту виявлення наркотичних засобів не виявлено (п. 20).

У цьому ж акті зазначено, що час проведення лабораторних тестів з метою уточнення наявних речовин впливу 24.01.2023 (п. 21).

Згідно п. 24 акту, результат лабораторних тестів у сечі виявлено канабіноїди.

У п. 25 акту зазначений заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) стан наркотичного сп`яніння канабіноїдами.

Таким чином, з акту вбачається, що факт вживання наркотичних речовин не виявлений за наслідками візуального обстеження ОСОБА_1 .

З метою уточнення даних візуального обстеження, була проведена лабораторна діагностика (тести), за наслідками яких встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів дані лабораторних тестів, які мають об`єктивний характер.

Ураховуючи наведене, суд надає перевагу даним лабораторних тестів, які виявили факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а не даним візуального огляду ОСОБА_1 , який був проведений лікарем.

За таких обставин суд відхиляє доводи захисника.

6.7. Аргументи захисника

Згідно записів з нагрудних відеореєстраторів, наданих УПП в Харківській області ДПП, що міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 не вбачається, що він керує транспортним засобом, не тільки 22.01.2023 р. о 23 год. 13 хв., а і в будь-який інший час.

Позиція суду

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та повідомляв працівникам поліції, що є водієм, забрав знайомих та шукав місце для паркування (файл з назвою «export-b6cdq», хвилини запису 04:00-04:55).

Крім того, факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 222683 від 03.02.2023 та рапорту співробітника поліції від 03.02.2023, в яких зазначено на вказаній обставині.

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт виконання ОСОБА_1 функцій водія вказаного вище автомобіля.

7. Накладення стягнення

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн..

Ураховуючи наведене, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р 0001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов