Справа 556/471/23
Номер провадження 3/556/357/2023
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2023 року смт.Володимирець

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В. , розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 172047 від 10 лютого 2023 року складеним відносно ОСОБА_1 , встановлено, що останній 10.02.2023 року близько 10:43 годині в смт.Володимирець керував транспортним засобом марки «VOLVO XC 90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 , проводився на місці зупинки із застосуванням Alkotest Drager 6810 № тесту 4522. Результат позитивний 0.71 % проміле, подію зафіксовано на особистий мобільний телефон працівника поліції.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням матеріального та процесуального права, посадова особа, яка складала вищевказаний протокол неповно з`ясувала усі фактичні обставини справи, не сприяла повному об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому даний протокол не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Також зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_2 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо нього, з підстав встановлених п. 1) ст. 247 КУпАП.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, Порядку чи ст. 266 КУпАП, вважаються недійсними.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення. Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України Про національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, знаходження в транспортному засобі, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З досліджених судом двох окремих відеозаписів, вбачається, що перший запис розпочинається з того, як ОСОБА_1 , припарковує на узбіччі дороги свій автомобіль та до нього підходить співробітники патрульної поліції, який не пояснює жодної причини зупинки, а лише повідомляє ОСОБА_1 , що потрібно почекати коли його колеги привезуть газоаналізатор Alkotest Drager 6810 для проходження тесту для визначення перебування в стані алкогольного сп`яніння після чого відеозапис закінчується. Інший відрізок відеозапису розпочинається з того як ОСОБА_1 , за допомогою Alkotest Drager 6810 проходить тест для визначення перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тестування показав 0,71 проміле після чого відеозапис закінчується. Варто зауважити, що ОСОБА_1 , поводиться нормально, мова звичайна, обличчя та очі також, поведінка відповідала обстановці.

Однак жоден із двох відеофайлів не містять фіксації керування автомобілем ОСОБА_1 .

Також згідно клопотання, яке долучене до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що працівник поліції просить вважати дійсним час 11 год. 06 хв. 10.02.2023 року, що відповідає часу продувки ОСОБА_1 на газоаналізаторі Алкотестер «Драгер 6810», а не 01 год. 48 хв. 10.02.2023 року, як зазначено в тесті Драгера долученого до матеріалів, оскільки, у зв`язку з некоректною роботою технічного пристрою - газоаналізаторі Алкотестер «Драгер-6810», час на чекові відображений неправильно у зв`язку з низьким рівнем зарядженості акумулятора.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням встановленого порядку, оскільки будь-які передбачені законом підстави для цього були відсутні.

Відповідно до п. 2 розділу ІІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У даній справі жодних ознак алкогольного сп`яніння, у тому числі і запаху алкоголю, від водія ОСОБА_1 , не було, про що поліцейським не було відмічено на камеру.

Самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість особи, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, або не стерті після останнього використання.

Також суд звертає увагу на обставини зазначені самим поліцейським в його клопотанні, що у зв`язку з некоректною роботою технічного пристрою газоаналізатора Алкотестер «Драгер-6810», у зв`язку з низьким рівнем зарядженості акумулятора на квитанції з показниками зазначено невірний час. Дані обставини некоректної роботи технічного пристрою унеможливлюють використання результатів тесту як доказу у справі, оскільки викликають обгрунтовані сумніви у їх достовірності.

У пункті 1 розділу ІІ Інструкції прямо вказано, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом тільки за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці - чого у даному випадку не було.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

У відповідності до ч.ч. 3,6 п.3 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999 - відеореєстратор,це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

П.п. 5,6 Розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Згідно п.І Розділу VІІ Інструкції - під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Таким чином, враховуючи, що відеозапис правопорушення проводився не на спеціальний технічний засіб, а за допомогою особистого мобільного телефону поліцейського, він є не безперервним, на нього зафіксовано лише факт проходження тесту, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, поставленого в провину ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з огляду на ст. 7 КУпАП та ч. 2 ст. 19 Конституції України, суддя вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, п. 9 Інструкції, а відомості щодо часу складання протоколу виправлені із порушенням п. 7 Інструкції, тому цей протокол є недопустимим доказом, а отже не може братися до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом «VOLVO XC 90», д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вважаю, що вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, недоведення факту перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 130, 247, 251, 266, 287 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Іванків