Справа № 756/1861/23
Провадження № 3/756/1660/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №438387 від 25.01.2023, 25 січня 2023 року о 11 год. 00 хв., у м. Києві по вул. Вишгородська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1 , не вжила заходів для самовільного руху авто після зупинки, після чого автомобіль покотився та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Prado» номерний знак НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушила п.15.12 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

За клопотанням ОСОБА_1 судом було витребувано у іншого учасника ДТП ОСОБА_2 відео з камери спостереження від 25.01.2023.

ОСОБА_2 було надано відео з камери спостереження від 25.01.2023, на якому зафіксовано момент ДТП. Серед іншого зазначила, що камера фіксує рух. Крім того, ОСОБА_2 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала, що з її вини сталося ДТП та просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та були надані письмові заперечення. На обґрунтування своїх заперечень зазначила, що з оглянутого відео її як водія немає у жодному автомобілі, диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Суду не було надано доказів пошкодження майна внаслідок порушення водієм правил дорожнього руху, а тому подію, що сталася 25.01.2023 неможливо кваліфікувати як ДТП в розумінні правил дорожнього руху, що виключає склад правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. На відео на жодному з автомобілів не видно номерних знаків, що не дозволяє їх ідентифікувати. Крім того, на відеозаписі, наданому іншим учасником ДТП, наявне переривання часу запису, що може свідчити про нецілісність відео, його монтаж, тощо, що викликає сумнів у його достовірності та є недопустимим доказом у справі. Також зазначає, що оглянуте відео з камери відеоспостереження було надано ОСОБА_2 лише 18.04.2023, хоча повинно було надано працівникам поліції при складанні протоколу 25.01.2023. Жодного електронного підпису ОСОБА_2 не наклала на відео, яке надала до суду, що не дозволяє ідентифікувати його цілісність. Також відео не ідентифікує місце ДТП. Такий даказ є недопустимим.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 15.12 ПДР «Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним».

Відповідно до зазначеного пункту правил дорожнього руху, водієві після зупинки транспортного засобу, перед тим як покинути транспортний засіб необхідно застосувати заходи, які б виключали свавільний рух транспортного засобу (загальмувати стояковим гальмом, включити першу передачу на рівній дорозі, а на спуску чи підйомі передачу заднього ходу та вийняти ключі із замка запалювання).

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на вул.Вишгородській. ОСОБА_1 25.01.2023 о 10:20год. припаркувала свій автомобіль поруч з будинком по вул. Вишгородська, 12 у м. Києві, поруч з її автомобілем знаходились інші автомобілі на дистанції. Вона, вийшла із авто, оглянула його впевнивнилась, що воно безпечно припарковано. Автомобіль залишила на першій передачі. Десь о 10:50год. їй зателефонувала жінка, яка повідомила, що її авто в`їхало в її автомобіль. Вона вийшла до автомобіля, оглянула, її автомобіль був поруч з автомобілем номерний знак НОМЕР_2 . Вважає, що її автомобіль покотився та доїхав до автомобіля з н.з. НОМЕР_2 . Якихось порушень, упошкоджень транспортних засобів вона не помітила. Її автомобіль був поруч заднім бампером із переднім бампером автомобіля з номерним знаком НОМЕР_2 .Коли вона від`їхала від авто з н.з. НОМЕР_2 , то жодних ушкоджень не помітила ні на своєму авто, ні на авто НОМЕР_2 .

Крім того, до матеріалів додані письмові пояснення ОСОБА_2 , яка повідомила, що 24.01.2023 о 18:30 год. у м. Києві по вул. Вишгородська, 14, вона припаркувала свій автомобіль «Toyota Prado» н.з. НОМЕР_2 перед своїми вікнами з фасаду будинку і він перебував там до 25.01.2023, коли в нього в`їхав інший автомобіль «Mitsubishi Colt», н.з. НОМЕР_1 . Їй подзвонила сусідка та повідомила про те, що в її машину в`їхала якась машина (це було близько 11 години). Крім того, в неї є камери відеоспостереження, які зафіксували момент в`їзду.

Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди у м. Києві по вул. Вишгородська 14 (прибудинкова територія) та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. До того ж, схема дорожньо-транспортної пригоди підписана учасниками пригоди та поліцейським, без будь - яких зауважень.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було витребувано у іншого учасника ДТП ОСОБА_2 відео з камери спостереження від 25.01.2023.

ОСОБА_2 було надано відео з камери спостереження від 25.01.2023, на якому зафіксовано момент ДТП.

Судом було оглянуто відеозапис з камери відеоспостереження, наданий ОСОБА_2 , датою відеозапису є 25.01.2023, на якому зафіксовано два припаркованих автомобіля - сірий при збільшенні зображення має номерний знак НОМЕР_1 та білий, у подальшому убачається, що сірий автомобіль заднім ходом починає рухатися та в`їжає заднім бампером у передній бампер білого автомобіля.

Щодо аргумента ОСОБА_1 про те, що відеозапис, який надано ОСОБА_2 , не засвідчений цифровим підписом, необхідно зазначити, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить вимог щодо обов`язкового скріплення відеозапису як доказу в справі про адміністративне правопорушення, електронним цифровим підписом.

ОСОБА_1 також зазначала про наявність переривання часу відеозапису, що може свідчити про нецілісність відео, його монтаж, однак останньою не заявлялося відповідного клопотання про призначення по справі експертизи вказаного відеозапису.

При цьому, ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначала, що камера спостереження фіксує рух, якщо у ОСОБА_1 є сумніви щодо цілісності відео події, вона готова надати відео для проведення експертизи.

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, пояснень учасників дорожнього руху та оглянутого відеозапису.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 15.12 ПДР України.

Матеріали провадження містять докази, у розумінні ст. 251 КпАП України, які підтверджують, викладені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надала суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують покарання правопорушника судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 9, 33, 40-1, 124, 251, 283, 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя М.М.Ткач