Справа № 557/1314/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області пропритягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого зі слів,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №286333: 11.10.2022 року о 11 год. 38 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 298 км смт Гоща водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом«Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510 (0443) та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

25.07.2023 року ОСОБА_1 надіслав письмове клопотання про відкладення розгляду справи, у якому посилається на перебування на стаціонарному лікуванні у Військо медичному клінічному центрі Західного регіону та відсутністю можливості прибути в судове засідання, а також на намір залучити адвоката для забезпечення права на захист та представництво його інтересів у суді. У клопотанні зазначив, що заперечує обставини ніби то вчиненого ним 11.10.2022 року правопорушення. До клопотання ОСОБА_1 додав копії медичних документів, з яких слідує, що з 06.07.2023 року по 20.07.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи».

Ознайомившись з клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, суддя зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 20.10.2022 та призначалася до розгляду на 08.11.2022, 06.12.2022, 19.01.2023, 07.02.2023, 07.03.2023, 20.04.2023, 11.05.2023, 08.06.2023, 25.07.2023.

У вказані вище дати ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, при цьому надсилав до суду клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на виконання військового обов`язку з районі ведення бойових дій, необхідність виклику свідка, а в подальшому і про намір укласти угоду з адвокатом. Також неодноразово ОСОБА_1 звертався до суду з клопотання про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції, при цьому до суду у визначені дату та час не з`являвся.

Суддею враховується, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється в межах строків накладення адміністративного стягнення. Посилання ОСОБА_1 в своїх клопотаннях на те, що в нього немає можливості брати участь в судових засіданнях, розцінюю як надумані, оскільки ряд вказаних вище клопотань про відкладення розгляду справи до суду надійшли засобами електронного зв`язку, а відтак у ОСОБА_1 була можливість доступу до мережі Інтернет, як і була можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, як і можливість укласти угоду на представництво інтересів з адвокатом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено, зокрема, через безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку, що безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання ст. 1 КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи поінформованість ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, те, що з наданих ним суду документів вбачається, що на лікуванні він перебував з 06.07.2023 до 20.07.2023, беручи до уваги процесуальну поведінку останнього, розцінюю це як зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тому приходжу до висновку про відсутність підстав для чергового відкладення розгляду справи та про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає як в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В той же час вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують швидкість реакції (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме:

відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №286333 від 11.10.2022 року;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.10.2022 року та направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «РОЦПЗН» м. Рівне від 11.10.2022 року, у яких інспектором вказані ознаки сп`яніння виявлені під час огляду водія та зафіксовано відмову водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.10.2022 року;

зобов`язанням до протоколу про адміністративні правопорушення про відсторонення водія від керування транспортним засобом;

довідкою, відповідно до якої згідно бази «АРМОР» ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія НОМЕР_2 ;

а також відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

В ході перегляду даного відеозапису встановлено, що коли працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, вказали йому на це та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, він від пропозиції відмовився. Також вказаний відеозапис підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом та те, що зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не мав.

Отже, судом досліджені та перевірені доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст.40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П.В.Тишкун