Справа № 346/413/23
Провадження № 3/346/529/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 30 січня 2023 року надійшов протокол серії ААД № 118240 від 19 січня 2023 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею для розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів, визначено ОСОБА_2 .

Позиції учасників.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 19 січня 2023 року о 19 годині 57 хвилин, у селі Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки: Opel Astra, (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager 6820», результат 2.19 проміле, тест № 04265), чим порушив вимоги пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 та його адвоката. Керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння заперечував категорично та вказував на те, що транспортним засобом він не керував, коли до його автомобіля підійшли працівники поліції, то автомобіль знаходився в режимі стоянки і не рухався, оскільки він знаходився у гостях у свого знайомого ОСОБА_3 і планував піти додому пішки. Однак з`явились працівники поліції, які почали стверджувати, що він рухався на транспортному засобі, і оскільки від нього є запах алкоголю, то йому потрібно пройти тест на визначення стану сп`яніння з чим він погодився. Перевірка на алкотестері показала наявність алкоголю в крові, але він цього і не заперечує, але заперечує керування транспортним засобом.

Також вказув, що відповідно до розділу 1 п.1.1 даної Інструкції, нагрудний відео реєстратор включається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка повинна вестись безперервно. В даному випадку поліцейським до суду надано декілька відео файлів з нагрудної відеокамери, що суперечить вимогам вищезгаданого Наказу № 1026, оскільки відео зйомка велась не безперервно. Но зафіксовано, рух транспортного засобу під його управлінням, а також факт переслідування чи їзди за його транспортним засобом авто поліцейських, не зафіксовано початок діалогу, представлення поліцейських, причини перевірки документів, роз`яснення йому його прав. Відео фіксація, що розірвана в часі може свідчити лише про те, що суду надали нарізку фактів, яка влаштовує працівників поліції і навпаки вирізані фрагменти які фіксували порушення самими поліцейськими. Додані до матеріалів справи відео файли зроблені невідомим технічним засобом, вони розірвані в часі і не в одному файлі, а в протоколі не зазначено яким саме технічним засобом виконано відео зйомку. Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на відео файли, які додаються до протоколу, відсутні посилання на технічні засоби, якими здійснено відеозаписи, то це є порушенням ч.3 ст. 283 КУпАП, оскільки постанова про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення дорожнього руху повинна містити в тому числі відомості про технічний засіб, який здійснено фото та відеозапис (якщо такий відеозапис здійснювався), тому такі відеозаписи не можуть бути належними та допустимим доказом у справі. У зв`язку із чим просить провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Названі положення, корелюються із положеннями підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд враховує, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які знаходяться у транспортному засобі у якості пасажирів чи навіть на сидіння водія, але не керували ним, навіть за наявності у них стану алкогольного сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 , 19 січня 2023 року о 19 годині 57 хвилин, у селі Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Миру, керував транспортним засобом марки: Opel Astra, (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Але надані поліцейським докази у їх сукупності (а.с.1-12) не підтверджують такий факт.

Протокол (а.с.1), як окремий доказ, передбачений частиною 1 статті 251 КУпАП, містить відомості про те, що доказом керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом є відеофіксація (а.с.1), але жодної ідентифікації конкретного технічного засобу, на який його було здійснено у протоколі не має. А наданий поліцейським диск для лазерних систем зчитування, хоча і містить відеозапис події, але ним зафіксовано тільки проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, за допомогою приладу Drager, однак відсутні відомості про керування транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що транспортний засіб стояв, і не рухався (а.с.4). Не зафіксовано на ньому і факту керування цим засобом ОСОБА_1 .

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не може прийняти рапорти поліцейських, як доказ факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, оскільки він оспорює це.

Будь-яких інших доказів, з яких суд міг би встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у день, час і місці, що вказані у протоколі, поліцейським не надано (а.с.1-52).

Як вже вказувалось судом вище, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є діяння, за яким, конкретна людина керувала конкретним транспортним засобом, у стані сп`яніння.

Однак встановлені судом обставини у цій справі, які викладені вище, вказують на те, що доказів того, що саме ОСОБА_1 19 січня 2023 року о 19 годині 57 хвилин, у селі Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Миру, керував транспортним засобом марки: Opel Astra, (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння), суду не надано.

Відтак, суд зобов`язаний констатувати, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки поліцейським не доведена об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Висновок суду.

Тому, оскільки в діянні ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП відсутній, провадження у цій справі слід закрити.

Оцінка і висновок суду щодо судового збору.

Разом з цим суд відзначає, що відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А оскільки суд закрив провадження у справі, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.