Провадження № 3/761/5095/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом 12 червня 2023 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. М. Берлінського, 31, керувала транспортним засобом Daewoo Lanos (державний номер НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота), при цьому, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є діючим працівником Шевченківського районного суду м. Києва, про що, зокрема, і зроблено запис у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Місце роботи».

В даному аспекті суд акцентує увагу на тому, що розгляд справи Шевченківським районним судом відносно діючого працівника цього ж суду може викликати у стороннього спостерігача припущення щодо зацікавленості (неупередженості) суду при розгляді справи.

З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).

Отже, достатнім для неможливості участі судді у розгляді справи є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови для розгляду справи, які б гарантували відсутність як у учасників провадження, так і у сторонніх спостерігачів, сумнівів щодо об`єктивності суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, з метою виключення імовірності виникнення у стороннього спостерігача припущення щодо зацікавленості (неупередженості) суду при розгляді даної справи, виникло питання щодо належної підсудності даних адміністративних матеріалів.

Водночас, таке питання КУпАП чітко не врегульовано, а відтак суд виходить з такого.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року передбачено, що усі люди є рівними перед законом і мають право без будь-якої дискримінації на рівний захист законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, при цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні згаданої Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України»).

Отже, в даному випадку суд вважає можливим для вирішення питання щодо належної підсудності цих адміністративних матеріалів застосувати відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України (ст. 32, 34), які передбачають окрему процедуру щодо звернення до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо направлення відповідних матеріалів провадженняз одного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, або для звернення з поданням до Верховного Судуз приводу направлення таких матеріалів з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

За таких обставин, враховуючи необхідність визначення конкретного суду, уповноваженого на розгляд адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, такі матеріали підлягають направленню до Київського апеляційного суду для вирішення згаданого питання.

Керуючись ст. 256, 278 КУпАП, ст. 32, 34 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення належного суду, уповноваженого на здійснення судового розгляду згаданих матеріалів.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Павло Слободянюк