ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 Справа №607/4427/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Крук А. В.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Нужди С. Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2023 року о 21 год. 31 хв. в м. Тернополі на вул. Протасевича водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford EcoSport, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML № ARLM0300 (повірка дійсна до 20 травня 2023 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також, враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

04 квітня 2023 року судом зареєстровано пояснення та заперечення щодо обставин притягнення до адміністративної відповідальності захисника ОСОБА_1 , адвоката Нужди С.Ф. про закриття провадження у справі, яке вона підтримала у судовому засіданні. Захисник вважає, що протокол винесений незаконно, а також не відображає усіх фактичних обставин справи, а у діях ОСОБА_1 відсутність склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаки алкогольного сп`яніння передбачені п. 3 Розділу І Інструкції. Як вбачається із фрагменту відео із нагрудної камери працівниці патрульної поліції 00:02:27 ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без жодного підтвердження правомірності такого проходження. Дана поведінка працівниці патрульної поліції є порушенням норм матеріального права, які закріплюють вимогу щодо визначення таких ознак, оскільки саме по собі припущення працівника поліції та безпідставна вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не узгоджуються із нормами Інструкції та положеннями КУпАП, а саме ст. 251, яка передбачає зібрання доказів, які встановлюють наявність чи відсутність факту адміністративного правопорушення;

Будучи повністю переконаним у своїй невинуватості та тверезості свого стану, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager». В подальшому, як вбачається із відео із нагрудної камери працівниці патрульної поліції, ОСОБА_1 неодноразово намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою, однак у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, внаслідок хвороби Соvid19 та наявного захворювання астми, останній не зміг повною мірою пройти огляд, про що зазначається у 00:05:04, 00:06:15, 00:06:43, 00:07:18, 00:07:2500:07:30. Проте, працівниками поліції, у фрагментах відео 00:06:20, 00:07:31, 00:09:50, неодноразово наголошується про те, що дії ОСОБА_1 розцінюються ними як відмову від проходження огляду, хоча останній, навіть враховуючи свій стан здоров`я, не заперечував щодо проходження огляду та безперервно намагався його пройти, про що свідчить фрагмент відео 00:09:55.

Окрім того, як вбачається із фрагменту відео 00:12:26 ОСОБА_1 вказує про те, що він не заперечує щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. З метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівниками патрульної поліції запропоновано ОСОБА_1 проїхати разом із ними до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, залишивши транспортний засіб ОСОБА_1 на місці зупинки до завершення огляду у медичному закладі. ОСОБА_1 є президентом Благодійного фонду «Життя в один клік». Цей Благодійний фонд надає волонтерську допомогу військовослужбовцям Збройних Сил України та гуманітарну допомогу особам, постраждалим від збройної агресії Російської Федерації. ОСОБА_1 за допомогою свого Благодійного фонду проводить збори коштів, купує необхідну військовослужбовцям ЗСУ техніку та сам безпосередньо здійснює її передачу. Як неодноразово зазначав ОСОБА_1 (фрагменти відео, 00:02:15, 00:07:36) у своєму транспортному засобі, він перевозив чергову партію дорого обладнання для військовослужбовців. Враховуючи дану обставину, ОСОБА_1 не хотів залишати без нагляду транспортний засіб. У зв`язку із даними обставинами ОСОБА_1 не направився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Як вбачається із відео, працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 , що проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться із забором біологічних зразків, а не повторним проведенням огляду із застосуванням технічного приладу, у який ОСОБА_1 фізично не міг подути.

Разом із тим, викладені у протоколі обставини щодо ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рік, поведінка, що не відповідає обстановці, не відповідають дійсності. Починаючи з моменту зупинки, ОСОБА_1 поводився спокійно, на всі запитання працівників поліції відповідав чітко, усвідомлював свої дії та керував ними, тремтіння рук відсутнє. Ці обставини узгоджуються із відео із нагрудної камери працівниці патрульної поліції, яке є додане до матеріалів справи. Окрім того, як вбачається із фрагменту відео 00:01:40 працівниця патрульної поліції зазначає, що не відчуває запаху алкоголю від ОСОБА_1 , що також є розбіжним із тим, що вказано у протоколі. Відтак, дії працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у сукупності із вище переліченими обставинами, були неправомірними, що потягнуло за собою складення протоколу, який не відображає дійсних обставин справи.

Відповідно до Розділу II п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Однак, жоден доказ, який міститься у матеріалах справи не підтверджує факту проведення такого огляду у присутності свідків, які мали б підтвердити наявні в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення адвоката Нужди С. Ф., в сукупності із вивченими в судовому засіданні матеріалами, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 039026 від 03 березня 2023 року; матеріалами відеозапису; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 березня 2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6626290 від 03 березня 2023 року; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Бучак І. В. від 03 березня 2023 року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно із п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділу ІІ Інструкції).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 039026 від 03 березня 2023 року та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення останнім п. 11.5 ПДР про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6626290 від 03 березня 2023 року, яка позивачем не оскаржувалася. Після зупинки транспортного засобу та подальшого спілкування з ОСОБА_1 у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вказане цілком відповідає вимогам Порядку та Інструкції та спростовує доводи захисника Нужди С. Ф. щодо обов`язкової необхідності оголошення ознак стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці.

Проаналізувавши положення Порядку, суд вважає, що за наявності підстав у поліцейського вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також за наявності ознак такого сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноважений провести огляд такої особи на стан сп`яніння. Тобто, поліцейський не зобов`язаний називати особі ознаки, наявність яких дає підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак має обов`язок забезпечити належну процедуру проходження особою огляду на стан сп`яніння на місці та в лікувальному закладі, чи зафіксувати відмову від проходження такого огляду.

Відтак, суд вважає, що позиція сторони захисту щодо неправомірності вимоги працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, є помилковою.

Згідно пунктів 36 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від чого ОСОБА_1 відмовився, що вбачається із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, приєднаного до матеріалів справи, а саме 18 хв. 52 сек. відеозапису, де ОСОБА_1 . На запитання поліцейського щодо проходження огляду на місці зупинки каже: «Я відмовляюся».

Відтак, на виконання п. 6 Порядку, інспектором поліції складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовився, що вбачається із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, приєднаного до матеріалів справи, а саме 18 хв. 57 сек. відеозапису, де ОСОБА_1 на запитання поліцейського щодо проходження огляду в медичному закладі відповідає: «В медичний заклад не поїду, бо немає часу».

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7. Розділу І Інструкції).

Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тобто, доводи адвоката Нужди С.Ф. про необхідність присутності двох свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 спростовуються вказаною нормою та п. 4 Порядку.

Отож, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 2861. Отже, за вчинення таких дій передбачена адміністративна відповідальність.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів в обґрунтування своїх доводів про погіршення стану здоров`я, внаслідок хвороби Соvid19 та наявного в ОСОБА_1 захворювання астми, а його діяльність, спрямована на допомогу Збройним силам України характеризує його позитивно, однак не звільняє від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч), 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість), 80 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О. Я.