Справа№672/612/23
Номер провадження 3/672/211/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., захисника Іваницького А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , відомості про місце роботи не повідомив,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 24.04.23 о 08 год. 23 хв. він керував транспортним засобом марки New Holand Guqrdian SP 275F (оприскувач самохідний) д/н НОМЕР_1 по автодорозі Р-48 55 км+100м, не маючи відповідного права керування даним транспортним засобом, повторно протягом року,будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою серії ЕАС №6879681 від 23.04.2023 року, чим ставиться у вину порушення п.2.1(а) ПДР України.

Захисник Іваницький А.М. в судовому засіданні посилається на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП з тих підстав, що у нього напередодні, а саме 23.04.2023 безпідставно було вилучено працівниками поліції посвідчення тракториста машиніста та складено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП, яка на даний час оскаржується у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області. Також вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутня така обов`язкова ознака складу правопорушення, як повторність.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення встановлюються серед іншого: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків…, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 дійсно 23.04.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з тих підстав, що він керував транспортним засобом (самохідним обприскувачем) не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України, про що свідчить копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.04.2023 (а.с.4).

З долученої довідки Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності 23.04.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн., оскільки керував оприскувачем самохідним New Holand Guqrdian SP 275F д/н НОМЕР_1 з посвідченням тракториста-машиніста, яке містило ознаки підробки (а.с. 5).

В той же час, в судовому засіданні захисник Іваницький А.М. продемонстрував суду наявний у нього (а отже і у його клієнта) оригінал посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_1 , пояснивши, що його нещодавно було повернуто працівниками поліції ОСОБА_1 . Про наявність чи відсутність кримінального провадження по факту підробки вказаного посвідчення йому нічого невідомо.

Щодо наявності ознак повторності вчинення правопорушення.

Згідно абз.3 п.3 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої наказом МВС України від 7.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року: повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Також, захисником долучено копію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було оскаржено постанову від 23.04.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП і на даний час триває судовий розгляд вказаної справи.

У свою чергу, ч.2 ст.291 КУпАП визанчено, що : Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 3001 КУпАП.

Ч.3 ст.300-1 КУпАП визанчено, що : У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Тому, враховуючи вищевказане, постанова від 23.04.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 вважається такою яка набрала законної сили, однак зупинені строки її виконання. А отже, формально вважається, що ознака повторності вичнення адміністративного правопорушення за даних обставин наявна.

Проте, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 23.04.2023, працівники поліції вказали про відсутність у нього права керування транспортним засобом оприскувачем самохідним New Holand Guqrdian SP 275F д/н НОМЕР_1 .

Те ж саме вказано і у протоколі від 24.04.2023.

В той же час, як вбачається із довідки Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25.04.2023 у ОСОБА_1 все ж таки було наявне посвідчення тракториста-машиніста, яке, на думку працівників поліції містило ознаки підробки.

Отже, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП працівники поліції виходили із факту, що наявне у нього посвідчення підроблене, хоча така обставина ще не була встановлена у визначений законом спосіб, а отже мало місце припущення.

На даний час, у ОСОБА_1 на руках є посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 29.08.2013, оригінал якого оглянуто судом, а копія долучена до матеріалів справи.

Згідно довідки Головного управління держспоживслужби у Хмельницькій області підтверджено ту обставину, що ОСОБА_1 дійсно було видано посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 від 29.08.2013.

Отже, підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення 24.04.2023 відносно ОСОБА_1 стало те, що він не мав можливості пред`явити працівникам поліції посвідчення тракториста-машиніста, яке у нього було вилучене 23.04.2023 працівниками поліції з підстав, що воно, на думку працівників поліції, мало ознаки підробки, однак у подальшому було повернуто ОСОБА_1 . Будь-які відомості про порушення з цих підстав кримінального провадження у матеріалах справи відсутні.

Суддя враховує ту обставину, що оскільки вилучене посвідчення тракториста-машиніста у ОСОБА_1 у подальшому було повернуто, то це свідчить про відсутність реальних підстав для такого його вилучення 23.04.2023. Саме у зв`язку із цими обставинами ОСОБА_1 не зміг пред`явити своє посвідчення працівникам поліції 24.04.2023, про що і повідомив їм (що зафіксовано на дослідженому відеозаписі).

Натомість, пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення у протоколі по факту події від 24.04.2023 сформульоване таким чином, що він здійснював керування транспортним засобом марки New Holand Guqrdian SP 275F (оприскувач самохідний) д/н НОМЕР_1 по автодорозі Р-48 55 км+100м, не маючи відповідного права керування даним транспортним засобом, повторно протягом року.

Проте, як вже встановлено суддею, ОСОБА_1 мав право керування вищевказаним транспортним засобом, оскільки у нього є таке право в силу того, що йому видане відповідне посвідчення тракториста-машиніста, про що зазначено вище.

В даному випадку, інспектор поліції міг би скласти протокол з підстав не пред`явлення йому відповідного посвідчення ОСОБА_1 .

Крім того, у вину ОСОБА_1 якраз і ставиться порушення п.2.1(а) ПДР України, у відповідності до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, вказане обвинувачення може ставитись у вину особі, якщо водій має право керування, однак не пред`являє своє посвідчення, яке підтверджує таке право, працівнику поліції.

У разі, якщо інспектор поліції виходив із того, що ОСОБА_1 не має права керувати вказаним типом транспортного засобу, виходячи із наявних у нього категорій, то про те повинні були бути надані відповідні докази, які в матеріалах справи відсутні.

Так, ч.1,2 ст.126 КУпАП містять декілька складів адміністративних правопорушень, серед яких зокрема: Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії…(ч.1 ст.126 КУпАП);

та: Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом..(ч.2 ст.126 КУпАП).

А ч.5 ст.126 КУпАП передбачає: Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, суддя констатує, що протокол про адміністративне правопорушення на підставі порушення ОСОБА_1 п.2.1 (а) ПДР України складений неправомірно.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, справу у провадженні слід закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 266, 284, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - в провадженні закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя :