Справа № 591/5363/23 Провадження № 3/591/1935/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., в присутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_2 20.06.2023 року о 18 год. 17 хв. у м. Сумах по пл. Пришибська керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, проба позитивна, 3,33 проміле. Водій з результатом згоден, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав та не заперечував проти тих обставин, що зазначені в протоколі. Просив при призначенні штрафу врахувати важкий матеріальний стан, відсутність роботи та розстрочити виплату штрафу.

Заслухавши думку ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративні правопорушення (а.с. 1), результатом тесту №1679, проведеного за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 прилад №ARAM 2289, результат позитивний 3,33 проміле алкоголю (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», згідно якого ОСОБА_2 погодився з показником 3,33 проміле алкоголю в крові (а.с. 3), в якому також зафіксовано ознаки виявлені поліцейським на місці зупинки: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова; направленням (а.с. 4), довідкою старшого інспектора відділу АП УПП в Сумській області Леонової Д. про те, що ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року та має посвідчення водія (а.с. 6), відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с. 7) та поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, наданими у судовому засіданні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису на оптичному носії даних переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведенні огляду.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає доведеним .

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

З приводу заявленого ОСОБА_2 клопотання про розстрочку сплати штрафу слід зазначити, що КУпАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначення йому штрафу на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн, а також те, що ОСОБА_2 має скрутне матеріальне становище, його клопотання слід задовольнити та розстрочити йому виплату штрафу на строк 12 (дванадцять) місяців зі щомісячним платежем 1416,67 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 67 коп. щомісяця.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ч.4 ст. 53 КК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень.

Заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_2 виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми від 06.07.2023 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 12 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1416,67 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 67 коп. до 28 числа кожного місяця.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока