Справа №591/2693/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/579/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/2693/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2023, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Шаповаленка Р. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки він тривалий час не вживає алкоголь через хронічні хвороби, 30.03.2023 між ним та представниками ВСП виникла конфліктна ситуація і останні з надуманих підстав висловили підозру про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, він відмовився від проходження огляду, оскільки такий огляд мав проводитися в порядку, передбаченому для осіб, які керують т/з, а складені представниками документи підписав, не маючи при собі окулярів. Ставить під сумнів письмові пояснення свідків, на які послався суддя, з огляду на те, що ці особи є зацікавленими, а інших доказів, зокрема, відеозаписів, матеріали справи не містять. Зазначає також, що диспозицією ст. 172-20 КУпАП не охоплюється відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а суддя суду першої інстанції, розглянувши справу у його відсутність та відсутність його захисника за наявності поданого ним клопотання про відкладення судового розгляду, грубо порушив право на захист.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Згідно постанови судді, військовослужбовець ОСОБА_4 30.03.2023 о 15:00 в умовах воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби, був виявлений з підозрою на алкогольне чи інше сп`яніння, від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння в КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився, чим порушив ст. 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньо служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Вислухавши доводи захисника Шаповаленка Р. О., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення КИС № 277 від 31.03.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що військовослужбовець ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, під час виконання обов`язків військової служби був виявлений з підозрою на алкогольне чи інше сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджується наявними у справі доказами, зокрема:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_4 від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився (а .с. 5);

- протоколом КИС № 277 від 30.03.2023 про адміністративне затримання ОСОБА_4 (а. с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких ними на території ОМТЦК було затримано ОСОБА_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та у їх супроводі доставлено останнього до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, від проходження якого ОСОБА_4 відмовився (а. с. 7-8).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. До того ж письмові пояснення вказаних свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо недопустимості як доказів письмових пояснень свідків через те, що вони є зацікавленими особами, то вони є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, жодним чином не свідчать про упередженість, необ`єктивність або ж яку-небудь зацікавленість вказаних осіб. При цьому не встановлено підстав вважати, що наведені стороною захисту обставини могли якось вплинути на ОСОБА_4 відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, враховуючи, що в поданій апеляційній скарзі останній не заперечував факту відмови від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі.

Є неприйнятними і доводи апеляційної скарги в частині порушення процедури проведення огляду, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання ОСОБА_4 на те, що він тривалий час не вживає алкоголь через хронічні хвороби, а 30.03.2023 між ним та представниками ВСП виникла конфліктна ситуація і останні з надуманих підстав висловили підозру про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, спростовуються дослідженими у суді доказами.

Відповідно ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, розгляд справи відносно ОСОБА_4 вперше був призначений на 13.04.2023, а в подальшому розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із поданням ОСОБА_4 клопотань про його відкладення. Останній раз розгляд справи був призначений на 20.06.2023 (за десять днів до закінчення строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП), але 19.06.2023 від захисника Шаповаленка Р. О. через канцелярію суду було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, при цьому в судове засідання ані захисник, ані сам ОСОБА_4 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, доказів поважності причин неприбуття не зазначили, так само як і не ознайомились з матеріалами справи.

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 неодноразово призначався до розгляду в судовому засіданні, останньому були створені всі умови та надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів та прийняття особистої участі у розгляді справи, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків судді суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2023 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов