Справа № 721/620/23
Провадження № 3/721/474/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.06.2023 року о 01 год. 37 хв. в с. Селятин по вул. Деменській, 38, керував транспортним засобом марки Peugeot 406 д.н.з. НОМЕР_1 та залишив транспортний засіб на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що у нічний час 10.06.2023 року паркуючи автомобіль навпроти свого будинку за адресою АДРЕСА_2 , на узбіччі з мокрою травою, внаслідок слизького покриття, задню частину автомобіля частково знесло до електричної опори, однак така не була пошкоджена, а в його автомобілі частково деформувався задній бампер. Ушкодження автомобіля зазначені у схемі місця ДТП були спричинені ще задовго до цього випадку, однак поліцейський на його слова не реагував. Оскільки дорожньо-транспортної події не було то і місце такої події він не покидав, а після вказаного випадку пішов додому, залишивши автомобіль навпроти будинку. Вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просив провадження у справі закрити.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 ч.1 КУпАП встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого кодексом України про адміністративні правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 (а) ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД№177942 ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 10.06.2023 року о 01 год. 37 хв. в с. Селятин по вул. Деменській, 38, керував транспортним засобом марки Peugeot 406 д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив залишення транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній дорожньо-транспортну подію не вчинив, умислу покидати місце пригоди з метою уникнення відповідальності не мав, з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що дана пригода сталася біля його будинку, де він і залишив припаркований транспортний засіб.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключається. Будь-які належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотне, в матеріалах відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не спростовують твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 221, 283, 287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КупАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО