Справа № 936/456/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за її апеляційною скаргою на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 15.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Воловецького районного суду від 15.05.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в дохід держави 536,80 грн.

В оскарженій постанові судді від 15.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, санітарним інструктором 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , знаходилася у розташуванні підрозділу у АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, в результаті чого була направлена до КНП "Воловецька ЦЛ Воловецької СР" для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відмовилась від його проходження, і такі дії скоєні в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду від 15.05.2023, провадження у справі щодо неї про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що протокол про військове адміністративне правопорушення є недопустимим доказом в справі та не підтверджує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення.

Апелянт стверджує, що того дня перебувала в розташуванні підрозділу, не вживала алкоголю чи спиртовмісних препаратів і не мала жодних ознак алкогольного сп`яніння. На висловлене зауваження командира 1 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони лейтенанта ОСОБА_2 , що за його припущенням вона перебуває в нетверезому стані. Вона погодилась невідкладно пройти огляд з використанням сертифікованого й повіреного засобу вимірювання на місці. Їй в цьому було відмовлено та, під примусом й погрозою застосування зброї, затримано й доставлено в місцеву лікарню, де примушували «продути» в невідомий пристрій. Вона зауважила, що у пристрій встановлено мундштук за її відсутності й висловила припущення, що в нього навмисно могли капнути краплю спиртовмісного засобу, попросила пред`явити інструкцію щодо порядку використання вказаного пристрою, а також сертифікат і документи, які підтверджують проходження його повірки. Їй в цьому всьому було відмовлено в категоричній формі. Вона запропонувала здати взірці крові для об`єктивного встановлення наявності в ній алкоголю, проте в цьому їй було відмовлено і, як наслідок, складено акт, що вона відмовилась від проходження огляду.

ОСОБА_1 вказує, що протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення вправі був складати командир (начальник) підрозділу військової частини НОМЕР_1 до якої вона призначена для проходження військової служби, а заступник командира 2 роти з МПЗ 2 батальйону охорони не мав для цього законних повноважень, тому зазначений протокол не може слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальністю.

Висновок КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької СР » від 19.04.2023 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння є також недопустимим доказом у зв`язку з порушенням регламентованого статтею 266-1 КУпАП порядку його проведення.

Щодо пояснень свідків слід апелянт зазначає, що всі вони перебувають в підпорядкуванні та залежності від суб`єкта складання протоколу, відтак не можуть уважатись безсторонніми, а тому їхні свідчення підлягають критичній оцінці.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції захисник Повідайчик О.І. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити із наведених у ній підстав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно дост.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період -це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженогоЗаконом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 24.02.2022 о 05-30 год. строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні згідно зУказом Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 26.03.2022 на 30 діб, згідно Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18.03.2022 продовжено з 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення № Т0950 N 134-2023 від 20.04.2023 (а.с.4-5), відповідно до якого 19.04.2023, близько 19 години 30 хвилин

санітарний інструктор 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони частини НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_1 знаходилась у розташуванні підрозділу у с. Скотарське з ознаками алкогольного сп`яніння, була направлена до КНП «Воловецька ЦП Воловедької СР» для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відмовилася від медичного огляду, дії були скоєні в умовах особливого стану;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 118 від 19.04.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовилась від освідчення (а.с.6);

- рапортом командира 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони В/Ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 від 19.04.2023 відповідно до якого, він доповів, що санітарний інструктор 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони 2-го батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_1 , близько 19:30 19.04.2023 була помічена у розташуванні підрозділу у с. Скотарське з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язне мовлення, порушення координації рухів. Приблизно о 19:45 старшого прапорщика ОСОБА_1 було направлено до КНП «Воловецька ЦЛ Воловецької СР» на медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння, та згідно висновку №118 від 19.04.2023 було встановлено, що старший прапорщик ОСОБА_1 відмовилась від медичного огляду з метою виявлення алкогольного чи іншого сп`яніння. Після цього старший прапорщик ОСОБА_1 була доставлена до розташування підрозділу у с. Скотарське (а.с.7);

- поясненнями стрільця-помічника гранатометника 1 відділення 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони 2-го батальйону охорони В/Ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 від 20.04.2023(а.с.8), з яких слідує, що десь у 20:00 супроводжував старшого прапорщика ОСОБА_1 з розташування підрозділу у с. Скотарське до Воловецької лікарні для проходження медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння. У лікарні старший прапорщик ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного огляду;

- аналогічними поясненнями кулеметника 1 відділення 1-го взводу охорони 2-ї роти охорони 2-го батальйону охорони В/Ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 від 20.04.2023 (а.с.9).

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення № Т0950 N 134-2023 від 20.04.2023 слідує, що ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності 30.03.2023 Воловецьким районним судом Закарпатської областів за ч.3 ст.172-20 КУпАП, справа № 936/365/23. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, в умовах особливого періоду, знаходилась у розташуванні у с. Скотарське з ознаками алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На переконання апеляційного суду місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення складений особою, яка не мала для цього законних повноважень, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі спростовані матеріалами справи.

Зокрема, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 201 від 20.06.2022 підполковника ОСОБА_6 про уповноваження командирів (начальників) підрозділів, які мають право складати протоколи про військове адміністративне правопорушення з якого слідує, що відповідно до Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329, та з метою забезпечення своєчасного та належного складання протоколів про військові адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , передбачені статтями 172-10 - 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року № 8073-Х, наказує: Уповноважити командирів (начальників) підрозділів військової частини НОМЕР_1 складати протоколи про військові адміністративні правопорушення передбачені статтями 172-10 - 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року № 8073-Х, а саме: щодо військовослужбовців 2 батальйону охорони: лейтенанта ОСОБА_7 - заступника командира 2 роти охорони з морально психологічного забезпечення 2 батальйону охорони (а.с. 15-17).

Підстав вважати, що вказаний наказ командира військової частини НОМЕР_1 неправомірний, не має. Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений заступником командира 2 роти з МПЗ, військової частини НОМЕР_1 , лейтенантом ОСОБА_7 , що уповноважений відповідним наказом.

На переконання апеляційного суду не довіряти поясненням свідків - солдатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 лише з тієї причини, що останні перебувають в підпорядкуванні та залежності від субєкта складання протоколу, підстав не має. Ці пояснення узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що свідки не мали можливості внести до тексту своїх пояснень, який був надрукований, будь-яких зауважень, однак таке залишається лише припущенням. При цьому апеляційний суд звертає увагу й на те, що сам протокол ОСОБА_1 не підписала, пояснень, зауважень не подавала. Про порушення своїх прав військовому керівництву також не заявляла.

Диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачена відповідальність за виконання військовозобов`язаними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Враховуючи, що станом на 19.04.2023 в Україні діяли умови особливого періоду, а ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, знаходилась у розташуванні у с. Скотарське з ознаками алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винною та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо неї постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 15.05.2023 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош