Справа №443/629/23
Провадження №3/443/285/23
ПОСТАНОВА

іменем України

05 липня 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Олексишина І.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

09 квітня 2023 року о 18:10 год. в смт.Гніздичів по вул.Грушевського, 57, Стрийський район, Львівська область, водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом марки «ZHONG TONG BUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки під час здійснення зустрічного роз`їзду, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.10 «а», 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні 16.05.2023 року, ОСОБА_2 заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4 КУпАП. Пояснив, що 09.04.2023 року він рухався з смт.Гніздичів в сторону м.Жидачів своїм автобусом, однак рухаючись вказаним автобусом він не вчиняв будь-якого ДТП та не покидав місця пригоди, оскільки не відчув жодного зіткнення з будь-яким транспортним засобом. Йому не відомо внаслідок чого утворились пошкодження на його транспортному засобі.

В судове засідання 05.07.2023 року, ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву, згідно якої просить відкласти судове засідання, у зв`язку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «Жидачівська міська лікарня», та він бажає особисто бути присутнім в судовому засідання.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Михайлюк Д.А. в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Приписами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справа №443/629/23 (Провадження №3/443/285/23) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП та справа №443/631/23 (Провадження №3/443/286/23) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАПнадійшли до Жидачівського районного суду Львівської області 19.04.2023 року.

Судові засідання неодноразово відкладались, зокрема і за клопотанням ОСОБА_2 та його захисника адвоката Михайлюка Д.А. та розгляд справи призначався 16.05.2023 року, 24.05.2023 року, 15.06.2023 року, 26.06.2023 року та 05.07.2023 року, про що ОСОБА_2 та його захисник адвокат Михайлюк Д.А. повідомлявся належно та вчасно.

Наведене вказує на те, що фактично своїми діями ОСОБА_2 намагається навмисно затягнути розгляд справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи було надано свої аргументи про обставини, які мали місце 09.04.2023 року під час розгляду справи, а також те, що останній скористався своїм правом на правову допомогу, а тому з огляду на положення ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Допитаний, як свідок потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні дав покази про те, що 09.04.2023 року рухаючись своїм автомобілем марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , в смт.Гніздичів по вул.Грушевського в сторону населеного пункту с.Лівчиці, на зустріч йому рухався автобус, як йому стало пізніше відомо під керуванням ОСОБА_2 .. Під час роз`їзду з даним автобусом, такий здійснив зіткнення з задньою лівою частиною його автомобіля. Після чого він зупинився та вийшов з автомобіля, однак водій автобуса не зупинився та поїхав. Оглянувши свій автомобіль, він побачив пошкодження, а також побачив частини бампера від автобуса, які залишились після ДТП. Після того він викликав працівників поліції. На наступний день, він дізнався, що вказаним автобусом керував ОСОБА_2 та приїхавши до нього, повідомив останнього, що ним під час керування автобусом було вчинено ДТП, внаслідок якої його автомобіль було пошкоджено. Вказаний автобус був припаркований на парковці у м.Жидачів, та він бачив на ньому пошкодження, зокрема задній лівий бампер. ОСОБА_2 повідомив, що не відчув удару, однак погодився відшкодувати збитки. Після чого він поїхав на СТО в м.Стрий, де йому сказали приблизну вартість відновлювальних робіт, однак ОСОБА_2 відмовився відшкодовувати збитки, оскільки в останнього на момент настання ДТП не було страхового полісу.

Допитаний, як свідок інспектор ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в судовому засіданні дав покази про те, що 09.04.2023 року його екіпаж було викликано на місце пригоди в смт.Гніздичів по факту вчинення ДТП та залишення місця пригоди. Після приїзду на місце пригоди ними відбиралися пояснення у потерпілого ОСОБА_1 та складалася схема місця ДТП, а також на місці пригоди було знайдено частини бампера від автобуса. Ним було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП. Також пригадує, що у водія автобуса не було страхового поліса. При цьому він не оглядав автобус, оскільки такий огляд проводився іншим працівником поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ст.122-4 КУпАП адміністративним правопорушеннямє залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідальність за ст.124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3«б» Правил дорожнього руху).

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п.2.10«а» Правил дорожнього руху) та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських (п.2.10 «д» Правил дорожнього руху);

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. ст.122-4, 124 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколами про адміністративне правопорушення Серія ААД № 016902 та Серія ААД №016901 від 11.04.2023 року;

-рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 09.04.2023;

-схемою місця ДТП, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів відношенню до інших об`єктів на місці події, а також пошкодження, яких зазнали транспортні засоби;

-письмовими та наданими під час розгляду справи поясненнями ОСОБА_1

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких останній повідомив, що 09.04.2023 року він рухався з смт.Гніздичів в сторону м.Жидачів своїм автобусоммарки «ZHONG TONG BUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак точної години він не пам`ятає. Наступного дня 10.04.2023 року в ранкову добу до нього додому приїхав ОСОБА_4 зі своєю сім`єю, та сказав йому, що він керуючи автобусом зачепив його машину і потрібно відремонтувати транспортний засіб. Пошкодження задньої лівої сторони бампера він виявив 09.04.2023 року біля 18.00 год, одразу як заїхав на стоянку вантажних автомобілів, однак коли він пошкодив бампер свого автобуса він не знав, однак коли він виїжджав автобусом із смт.Гніздичів то пошкодження на його автобусі не було. ОСОБА_5 сказав йому, що дорожньо-транспортна пригода мала місце в смт.Гніздичів, однак момент зіткнення свого автобуса з автомобілем він не відчув. Він погодився відшкодувати ОСОБА_5 завдані збитки, які були спричиненні ДТП, однак коли виявилося, що на момент ДТП у нього не було чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та їхні думки щодо суми відшкодування розійшлися, а тому їхня розмова закінчилась.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 КУпАП.

Одночасно, суд критично оцінює та відхиляє пояснення ОСОБА_2 , оскільки під час розгляду справи не надано суду жодного доказу на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення та такі повністю спростовуються наведеними вище доказами, які не викликають жодного сумніву.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.34 КупАП пом`якшують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю правопорушень у виді штрафу в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 221, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за сукупністю та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ст.122-4 КУпАП у штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка