Провадження № 33/824/3215/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника Попеля Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Попеля Дмитра Володимировича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 16 жовтня 2022 року о 05 год. 10 хв. вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керувала транспортним засобом RENAULT SANDERO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Софіївська Борщагівка, по вул. Яблунева, 13 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Попель Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що твердження в оскаржуваній постанові є хибними і суду необхідно було дотриматись вимог ст. 251, 280 КУпАП та з`ясувати всі фактичні обставини справи, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 16.10.2022 року приблизно о 05 годині ранку знаходилась в автомобілі, проте нікуди не їхала та не збиралась. Двигун автомобіля був холодним, що доводить відсутність мети керування даним авто. Якби ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, то двигун був би теплим або гарячим.

Також ОСОБА_1 , не керувала ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, вона як законослухняна громадянка викликала іншого водія та чекала його приїзду. Враховуючи режим комендантської години, який на момент події тривав з 23.00 до 05.00, водій мав приїхати після 05 години ранку. Головним в даній ситуації є те, що просто знаходження у своєму авто, без наміру руху, не є правопорушенням як таким. Вона повідомляла працівникам поліції, що хоч і перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вона не керувала транспортним засобом, а автомобіль був припаркований і ОСОБА_1 просто чекала у ньому приїзду драйвера, який мав приїхати після закінчення комендантської години та дістатись додому.

Звертає увагу, що на відеозаписах з бодікамер поліцейських відсутній момент зупинки автомобіля та не зазначено причину зупинки автомобіля.

Апелянт зазначає, що працівники поліції не займались пошуком свідків, не намагались зупиняти автомобілі, оскільки у такий час доби інших автомобілів та осіб, які могли бути залучені в якості свідків просто не було, оскільки 16.10.2022 року це був вихідний день - неділя.

Наголошує, що без належної уваги суду залишилось те, що відеозаписи долучені до матеріалів справи не є безперервними, лише тривалістю 30 секунд та 1 хв. 26 секунд, тобто вони не можуть підтверджувати обставини зупинки автомобіля, якщо таке мало місце та повної картини подій, які відбулись 16.10.2022 року о 05 год. 10 хв.

Також, адвокат зауважує, що належних доказів відносно керування транспортним засобом немає, вина ОСОБА_1 не є доведеною, а сам по собі факт перебування у автомобілі без здійснення керування ним, не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 , підлягає притягненню до відповідальності, усі обставини справи не були враховані, ОСОБА_1 протиправно притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак на думку апелянта вищевикладене дає підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Попеля Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з бодікамери поліцейського, інших письмових доказів.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАПвизначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 333452 від 16.10.2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с. 1);

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що в ході спілкування з поліцейськими, водійка ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.6).

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили те, що громадянка ОСОБА_1 перебуваючи за кермом у нетверезому стані відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 2-3).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими та спростовуються даними зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водійка ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції за керування транспортним засобом 16.10.2023 о 05 годині 25 хвилин. Протокол був підписаний водієм без будь-яких зауважень чи заперечень з приводу керування транспортним засобом (а.с.1).

Також, з матеріалів провадження вбачається, що станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення водійка ОСОБА_1 не заперечувала ані факт керування транспортним засобом, ані факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що вказані в апеляційної скарзі доводи та обставини можуть свідчити про те, що працівники поліції могли зловживати своїми повноваженням при винесенні оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення, є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Доводи захисника про те, що працівники поліції не займались пошуком свідків, не намагались зупиняти автомобілі, оскільки у такий час доби інших автомобілів та осіб, які могли б бути залучені в якості свідків просто не було, оскільки 16.10.2022 це був вихідний день, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджується будь-якими доказами та є лише припущеннями захисника.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи наявний відеозапис з боді камери є не безперервним, тому даний доказ є недопустимим доказом - є безпідставними.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 знаходилась в автомобілі та нікуди не збиралась їхати, оскільки чекала у ньому на приїзд драйвера, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАПта в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 26.04.2023 відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Попеля Д.В. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Попеля Дмитра Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко