КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 33/824/1846/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коробченка Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Коробченка Д.М. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 11.11.2022 року о 23 год. 25 хв. в м. Києві на вул. Наддніпрянське шосе (заїзд на Дарницький міст), водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Коробченко Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року у справі № 757/35426/22-п скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана ним постанова є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, апелянт вказує на те, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 начебто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте вимога поліцейського пройти такий огляд не мала нічого спільного з проходженням в установленому порядку медичного огляду, так як в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що свідчить про те, що поліцейський в установленому законом порядку не направляв водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратна, що знижують увагу та швидкість реакції та ст. 266 КУпАП.

Суд першої інстанції, як стверджує апелянт, не звернув уваги на ці порушення, а також те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було порушено право на захист ОСОБА_1 , так як не роз`яснювались права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коробченка Д.М., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 367429 від 11 листопада 2022 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції № 470422, № 470644, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Більш того, суддя обґрунтовано послалась у своїй постанові на пояснення в судовому засіданні самого ОСОБА_1 , який фактично не тільки не заперечував факту відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а й того факту, що за декілька годин до зупинки транспортного засобу під його керуванням, він, ОСОБА_1 , вживав пиво.

При цьому, суддя не тільки надала належну правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, а й навела відповідні мотиви того, чому вона не взяла до уваги пояснення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності та її захисника, в яких вони зазначали про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Погоджуючись із висновками судді, яка розглядала дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено пунктами 6, 7 розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка має вищу юридичну силу в порівнянні з Інструкцією від 07.11.2015 року № 1395,огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, зобов`язаний був пройти огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_1 - адвоката Коробченка Д.М. про те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не вжив заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належну правову оцінку, оскільки вонине можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Рудакова А.А., суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, а тому вони не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, оскільки, як зазначалось вище, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Коробченка Д.М., суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін, оскільки вказана постанова є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Коробченка Д.М. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шапутько С.В.