Справа № 157/738/23 Провадження №33/802/372/23 Головуючий у 1 інстанції:Тімонова В. М.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 09 квітня 2023 року о 01.16 годині на автодорозі сполученням сіл Полиці та Піщане Камінь-Каширського району водій ОСОБА_1 керував власним автомобілем марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що він не керував транспортним засобом, а інша особа була за кермом і при цьому автомобіль перебував на узбіччі. Вважає суд першої інстанції в оскарженій постанові не виклав у достатній мірі мотиви свого рішення та не оцінив належним чином доказів на яких ґрунтується висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 травня 2023, в обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що копію оскарженої постанови отримав лише 26 травня 2023 року поштовим зв`язком.

Перевіривши доводи заявленого з апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вище вказаного судового рішення, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні 12 травня 2023 року та знав про результат розгляду справи і порядок її оскарження, що підтверджується судовим рішенням та розпискою останнього про участь під час оголошення постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року.

З матеріалів справи також вбачається, що копія оскарженої постанови, відповідно до супровідного листа від 17 травня 2023 року, надсилалася ОСОБА_1 на поштову адресу. Поміж тим, у матеріалах справи наявна розписка, власноручно підписана ОСОБА_1 про отримання копії постанови в приміщенні суду 25 травня 2023 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 27 травня 2023 року, що підтверджується поштовим штемпелем, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який для нього закінчився 22 травня 2023 року, вказавши причиною пропуску отримання копії постанови лише 26 травня 2023 року.

Слід зауважити, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення апелянта, чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вище зазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Не спроможними є посилання апелянта на те, що оскаржену постанову він отримав лише 26 травня 2023 року поштовим зв`язком, оскільки в матеріалах справи наявна розписка про отримання ним копії постанови 25.05.2023 в приміщенні суду та згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти щодо перевірки відстеження поштових відправлень, підтверджується отримання ОСОБА_1 поштового відправлення 24.05.2023. Аналогічно безпідставним є твердження ОСОБА_1 , що строк оскарження постанови про порушення ПДР починається з дати отримання такої постанови та таке посилання на увагу суду не заслуговує, оскільки положення ч.2 ст.294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

Крім того, ОСОБА_1 був присутнім під час судового розгляду і володів інформацією про наявність судового рішення, тобто повинен добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та не був позбавлений можливості отримати копію судового рішення чи ознайомитися з її мотивами в розумні строки, що гарантувало б останньому можливість підготовки та подання апеляційної скарги в передбачений для цього строк.

Наведені обставини є такими, які об`єктивно не дають підстави для визнання причин пропуску строку поважними, оскільки у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достатньо часу з дня винесення рішення для ознайомлення з текстом оскарженої постанови та подачі апеляційної скарги в строк, передбачений КУпАП.

За таких обставин, оскільки перебіг процесуального строку на оскарження судового рішення починається не з дня отримання його копії, а з дня винесенння судового рішення, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження не поважною, а тому у поновленні строку, апелянту, слід відмовити та відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12 травня 2023 року щодо нього - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П.