Справа 229/4154/23
Номер провадження 3/229/2507/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця с. Стайки, Кагарлицького району, Київської області, зареєстрованного та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який служить: в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , в списках військової частини НОМЕР_1 , військове звання молодший лейтенант, за ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

відповідно протоколу № 1 від 17 червня 2023р., склад адміністративного правопорушення полягає в такому: з 13 березня 2023 р. по 31 березня 2023 р., м. Дружківка, м. Київ, умисне невжиття заходів щодо припинення злочину підлеглим, неповідомлення органу досудового розслідування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, разом з адвокатом Єфремовою Ж. А. та пояснили суду, що вину у скоєному правопорушенні не визнає, вважають відсутніми подію та склад адміністративного правопорушення, а також сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності, просять закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пп 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи.

Також ОСОБА_1 надав клопотання про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В ньому повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-16 є бланкетною, нею передбачено відповідальність за бездіяльність військової влади, а саме за умисне невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим, або не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямою формою вини військової службової особи, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 9 КУпАП).

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення, копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2023 р. №29 "Про результати службового розслідування за зверненням щодо приховування молодшим лейтенантом ОСОБА_1 дій вчинених молодшим сержантом ОСОБА_4 , що містять ознаки злочину", матеріали службового розслідування за інформацією щодо приховування молодшим лейтенантом ОСОБА_1 дій вчинених молодшим сержантом ОСОБА_4 , що містять ознаки злочину

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 з 13 березня 2023 р. по 31. березня 2023 р. в м. Дружківка, м. Київ, умисно не вжив заходів щодо припинення злочину підлеглим, неповідомив орган досудового розслідування, при цьому, особа, яка склала протокол не конкретизувала, які саме ОСОБА_1 мав вчинити заходи, і до якого підлеглого. Також в протоколі не зазначено які саме дії були вчинені (чи не вчинені) ОСОБА_1 в м. Дружківка, а які в м. Київ.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 17.06.2023 р., не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 172-16 КУпАП.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зі змісту акту службового розслідування від 06.06.2023 р. п. 3 розділу 5 вбачається, що в діях ОСОБА_4 виявлені ознаки кримінального правопорушення, про те матеріали справи не містять доказів, що про таке правопорушення було внесено відомості до ЄРДР.

В матеріалах службового розслідування наявні письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були допитані в якості свідків в судовому засіданні. З наданих ними пояснень не вбачається, що вони були безпосередніми свідками побиття ОСОБА_4 . ОСОБА_7 , а дізналися про це від інших осіб.

Свідок ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_8 , як командир тактичної групи, мав усунути Липинського від подальшого командування побитим ним Харченком.

Проте суд критично ставиться до такої думки свідка, оскільки дії які мав вжити ОСОБА_8 в протоколі не зазначені. Також про такі дії не ведеться мова в Акті службового розслідування.

В акті зазначено, що в ході службового розслідування підтверджено факт обізнаності ОСОБА_1 про отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та можливе скоєння правопорушення ОСОБА_10; встановлено факт відсутності доповіді про подію вищому командуванню та повідомлення про кримінальне правопорушення, скоєне підлеглим; встановлено факт ненаправлення для медичного огляду та лікування на той час командиром роти ОСОБА_1 травмованого ОСОБА_7 .

Встановлені факти, на думку суду не говорять про конкретні заходи, які мав вчинити, але не вчинив ОСОБА_8 щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим.

Суд критично ставиться до наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_7 , бо в судовому засіданні не вдалося допитати потерпілого ОСОБА_7 , не зважаючи на неодноразові його виклики, а доказів про факт порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 суду не надано.

Свідкі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили факт побиття ОСОБА_10 підлеглого ОСОБА_11.

До матеріалів справи долучено диск із відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні, з якого не вбачається, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченного ст. 172-16 КУПаП, а саме умисного невжиття заходів щодо припинення злочину підлеглим, неповідомлення органу досудового розслідування.

Диск містить відозапис розмови двох човіків, особи яких не встановлюються, не визначено ні дати, ні часу, ні місця події.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП посадовою особою не надано.

Отже, посадовою особою при складанні протоколу у відношенні ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження об"єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення визначеного ч. 2 ст. 172-16 КУпАП.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-16,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова