Справа № 931/210/23 Провадження №33/802/416/23 Головуючий у 1 інстанції:Кідиба Т. О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Матвіїва В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Матвіїва В.М. на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 27.02.2023 о 00:00 у с. Замличі, на вул. Центральній, він керував автомобілем, марки "OPEL VIVARO" д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення виправлені дати вчинення адмінпроступку та складання протоколу. Відсутні дані про вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а на відеофіксації події відсутні свідки. З огляду на наведене, просить рішення місцевого суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27.02.2023 серії ДПР18 № 219013, 27.02.2023 о 00:00 у с. Замличі, на вул. Центральній, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "OPEL VIVARO", д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Незважаючи на те, що у графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «відмовився», зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

У поданій апеляційній скарзі захисник вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення виправлені дати вчинення адмінпроступку та складання протоколу.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, посилання сторони захисту на вказані вище виправлення (а.с.1), хоча і мають місце, однак є лише опискою, яку не можна вважати такою, що перешкодила чи могла б перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Щодо доводів апелянта про відсутність на місці події свідків, апеляційний суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на Законі.

Згідно з приписами ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд проводився поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, про що у графі протоколу «До протоколу додаються» зазначено: «відео з бодікамери, …» (а.с.1), а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8).

Тому посилання апелянта на відсутність свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на приписах ч.2 ст.266 КУпАП та суперечать матеріалам даної справи.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність відомостей про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, то, як вбачається із самого протоколу, ОСОБА_1 від його підпису та отримання копії взагалі відмовився (а.с.1).

Згідно з роздруківкою з приладу «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,50‰ (а.с.2-3).

Щодо тверджень сторони захисту про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, вони є необґрунтованими.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці ОСОБА_1 погодився, і результат проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» становив 0,50‰ (а.с.8, час відео: 00:03:11).

Після цього сам ОСОБА_1 підтвердив, що вживав пиво (а.с.8, час відео: 00:03:39).

А тому посилання сторони захисту на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають вимогам ч.2 ст.266 КУпАП.

Таким чином, заперечення апелянта щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як повністю спростовуються вищенаведеною сукупністю доказів у даній справі.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладені обставини та сукупність доказів у даній справі, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Матвіїва В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов