Єдиний унікальний номер судової справи 487/1236/23 Головуючий у першій інстанції Цуркан Р.С.
Номер провадження № 33/812/222/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Морозова В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова Вадима Юрійовича на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327600 від 15 вересня 2022 року, водій ОСОБА_1 15 вересня 2022 року о 10-43 год в м. Миколаїв, по вул. Генерала Карпенка, 51 керував транспортним засобом ЗАЗ, 110307, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився (камера 474662), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 08 травня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. подали до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просили постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся не законно, матеріали справи та складений протокол містять у собі численні порушення, у звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням не згоден, свою провину не визнає, вважає, що складені відносно нього матеріали не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

При цьому, при винесені оскаржуваної постанови судом першої інстанції не вірно були застосовані норми процесуального та матеріального права та не зважаючи на те, що матеріали справи містили суперечливі докази, суд ґрунтувався лише на власних переконаннях та беручи до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи.

Звертає увагу, на те що суд не досконало дослідив та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.

Вказує на те, що на відеозаписі не вбачається факт керування ним транспортним засобом та відсутня причина зупинки, а працівники поліції теж не пояснили йому причину зупинки його транспортного засобу.

Зазначає, що під час складання протоколу не роз`яснили йому його права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а він сам не знав як саме проходять огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був впевнений, що такий огляд проводиться у відповідному медичному закладі.

Також, звертає увагу, що того дня дуже поспішав, оскільки перевозив вкрай важливий вантаж, попросив працівників поліції надати йому направлення, задля можливості пройти огляд у відповідному лікарському закладі, проте працівники поліції сказали йому, що відмовитись буде краще і жодних негативних наслідків для нього не настане.

Працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ААБ № 327600.

В матеріалах справи взагалі не міститься відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння. Зазначає, що його поведінка була повністю адекватна та такою, що відповідає обстановці.

Зауважує, що працівниками поліції не було доставлено його до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, у звязку з чим працівники поліції порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Стверджує, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки таке передбачено ч.1 ст. 266 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в протоколі серії ААБ № 327600 від 15 вересня 2022 року відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, натомість відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньо8о руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. При цьому, в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка склалася.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутня довідка про те, чи отримував він посвідчення водія.

Наголошує на тому, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а працівники поліції вчиняли відносно нього психологічний тиск чим порушили його права.

ОСОБА_1 стверджує, що в нього не було вилучено посвідчення водія та не було надано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Вислухавши аргументи і доводи ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 15 вересня 2022 року о 10 - 43 год в м. Миколаїв, по вул. Генерала Карпенка, 51 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився (камера 474662), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З рапорту інспектора взводу № 2 роти №3 БУПП в Херсонській області ДПП лейтенанту поліції Романщук І., встановлено, що 15 вересня 2023 року під час несення служби екіпажем Яхта 127 о 10-45 год за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51 в було зупинено транспортний засіб ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_2 згідно п.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager на місці зупинки або проїхати в медичний заклад у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився ( п.2.5). На водія було складено протокол серії ААБ 327600, транспортний засіб було залишено на місці без порушення ПДР ( а.с.3).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327600 від 15 вересня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 15 вересня 2022 року о 10 - 43 год в м. Миколаїв, по вул. Генерала Карпенка, 51 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився (камера 474662), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівником поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, на що водій відмовився (а.с.6);

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327600 від 15 вересня 2022 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 15 вересня 2022 року о 10 - 43 год у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. грунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд до уваги не бере, оскільки як встановлено з самого відеозапису, під час встановлення особи водія, на питання працівника поліції: Ви керували транспортним засобом ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_2 ? ОСОБА_1 відповів: так, а крім того в подальшому також не заперечував факту керування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозаписі відсутня причина зупинки, а працівники поліції теж не пояснили ОСОБА_1 причину зупинки, суд оцінює критично з огляду на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 допустили грубі порушення, вчиняли відносно нього психологічний тиск чим порушили його права суд вважає безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

До того ж, матеріали справи не містять доказів оскарження у встановленому законом порядку дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та результатів такого оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час складання протоколу не роз`яснили йому його права суд до уваги не бере, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327600, ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що під час складання відносно нього протоколу йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було доставлено його до медичного закладу з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, у зв`язку з чим працівники поліції порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції суд вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, а тому у працівників поліції не виникло обов`язку щодо доставки його до лікарні з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження з приводу того, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки таке передбачено ч.1 ст. 266 КУпАП не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на відеозаписі видно, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що його було відсторонено від керування транспортним засобом, який в подальшому забере тверезий водій.

Доводи про те, що в матеріалах справи взагалі не міститься відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння суд вважає безпідставними, оскільки під відеозапис працівником поліції було повідомлено водія ОСОБА_1 про те, що під час спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення ці ознаки було конкретизовано (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Сам ОСОБА_1 підписуючи протокол, складений відносно нього, заперечень з приводу суті правопорушення, з приводу наявності ознак алкогольного сп`яніння виявлених в нього, не зазначив.

Вказане свідчить про те, що 15 вересня 2022 року під час складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував як факту керування транспортним засобом так і порушення ним вимог п.2.5 ПДР України.

З приводу зазначення в апеляційній скарзі того, що поведінка ОСОБА_1 була повністю адекватна та такою, що відповідає обстановці не впливає на суть вчиненого ним правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а він сам не знав як саме проходять огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був впевнений, що такий огляд проводиться у відповідному медичному закладі спростовуються відеозаписом, з якого встановлено, що працівником поліції після встановлення особи водія ОСОБА_1 , повідомлення йому про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, працівник поліції запропонував пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або проїхати до медичного закладу для здачі аналізу, а також про те, що він має право відмовитись від проходження такого огляду. На що ОСОБА_1 відповів відмовою, та пояснив, що він дуже поспішає, в нього зараз б`ється скважина. Після чого, працівник поліції попередив його про те, що на даний час буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР України).

Зауваження з приводу того, що в протоколі серії ААБ № 327600 від 15 вересня 2022 року відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, натомість відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньо руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис є безпідставні, оскільки в протоколі зазначено, що відео фіксація здійснювалась на камеру 474662.

Твердження з приводу того, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка склалася суд до уваги не беру, оскільки відеозапис наявний в матеріалах справи є безперервним, починається з моменту встановлення особи водія ОСОБА_1 , а закінчується ознайомленням його зі складеним протоколом. Обставини зафіксовані на ньому узгоджується повністю зі змістом протоколу та не створюють враження неповного відео.

При цьому ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1)письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відео щодо обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на те, що такий відеозапис не є належним доказом є необґрунтовані.

Також суд вважає безпідставними твердження щодо відсутності в матеріалах справи довідки про те, чи отримував він посвідчення водія, оскільки така довідка наявна в матеріалах справи ( а.с.5).

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції під час складання протоколу не було залучено двох свідків, суд оцінює критично, до уваги не бере з огляду на наступне.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Оскільки відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також пройти такий огляд у медичному закладі зафіксовано працівниками поліції за допомогою відеозапису, який долучено до протоколу серії ААБ № 327600 то проведення такого огляду без присутності свідків за умови застосування технічного засобу відеозапису, відповідає вимогам статті 266 КУпАП, чинній на час вчинення правопорушення, а відтак вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд вважає, що положення статті 266 КУпАП в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків (частина 2 статті 266 КУпАП), є чітко визначеними, не містять бланкетних положень, а тому не потребують застосування інших нормативно-правових актів, в тому числі, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, на який посилається апелянт, та який був прийнятий в 2008 році, та на цей час суперечить вимогам частини 2 статті 266 КУпАП в частині проведення огляду у присутності двох свідків.

До того ж пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, яким було внесено зміни до ст. 266 КУпАП, було зобов`язано Кабінет Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції в нього не було вилучено посвідчення водія та не було надано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки ці дії не спростовують його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. посилалися на те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Так, за змістом статті 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він 15 вересня 2022 року повинен був виконувати свої обов`язки, відповідно до займаної посади у чітко встановлений час, а тому не мав часу (терміновість виконання завдання) для проходження огляду на стан сп`яніння, не можуть вважатися крайньою необхідністю враховуючи час, який необхідний для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер порівняно з часом складання протоколу за наслідками такої відмови.

З цих самих підстав (терміновість виконання завдання) не можуть бути також взяті до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який пояснив під час апеляційного розгляду, що того дня за його усним розпорядженням ОСОБА_1 , який на його думку не мав ознак алкогольного сп`яніння, повинен був терміново виконати поставлене завдання.

З урахуванням викладеного, наведені водієм ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Морозовим В.Ю. обставини, на переконання апеляційного суду, не є підставою для визнання його (водія) дій такими, що вчиненні в стані крайньої необхідності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Також, не доведено і під час апеляційного розгляду обставини, що вказують на те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова Вадима Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко