Справа № 139/514/23
Провадження № 3/139/278/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2023 року смт Муровані Курилівці
Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СПД № 1 (смт Муровані Курилівці) Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше притягався до адміністративної відповідальності
В С Т А Н О В И Л А:
Щодо ОСОБА_2 до суду направлено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року, а саме, об 11-ій годині 27 червня 2023 року, в с. Курашівці Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 , насильство психологічного характеру, що виражалось у висловлюванні на її адресу нецензурними словами та погрозами фізичною розправою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення повторно протягом року домашнього насильства.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав себе винним за таким звинуваченням і пояснив: 27.06.2023 приблизно між сьомою і восьмою годинами його дружина забрала у нього телефон та кинула ним до землі, внаслідок чого він був пошкоджений. Через це він залишив місце свого проживання і поїхав до смт Муровані Курилівці. По обіді цього ж дня на території автовокзалу в смт Муровані Курилівці до нього підійшли працівники поліції і повідомили, що виїжджали за місцем його проживання на виклик дружини. Йому нічого не було відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення, у нього ніхто не відбирав будь-яких пояснень з приводу подій 27.06.2023.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, про відсутність належних доказів події правопорушення, яке вмінено ОСОБА_1 та яке кваліфіковане як ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).
Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Так, на ствердження факту вчинення ОСОБА_1 вміненого правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 185430 від 27.06.2023; рапорт ст. інспектора-чергового Могилів-Подільського РВП про повідомлення на службу 102 про подію домашнього насильства ОСОБА_4 щодо своєї дружини; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 , яка повідомила, що її чоловік, перебуваючи у п`яному вигляді, виражався на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника № 093565 від 27.06.2023, письмові пояснення ОСОБА_3 та довідку-характеристику за місцем проживання.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками
Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 185430 від 27.06.2023 вказані вимоги порушені.
Так, у протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні дані про відмову від надання таких пояснень, а також до протоколу не додано пояснень такої особи на окремому аркуші.
Вміняючи ОСОБА_1 ч. 2 ст.173-2 КУпАП, сторона обвинувачення не довела факт повторності в його діях. Зокрема, до матеріалів справи не додано будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
З доданого до матеріалів справи рапорту працівника поліції від 27 червня 2023 року вбачається, що 27.06.2023 о 12 год. 04 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 від голови сільської ради ОСОБА_5 (?) про те, що ОСОБА_6 вчиняє домашнє насильство по відношенню до дружини.
Слід зазначити, що згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року (справа № 489/4827/16-а), рапорт працівника поліції не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень.
Крім того, такий рапорт є процесуальним документом який лише фіксує факт отримання повідомлення від заінтересованої особи, і не обов`язково у ньому викладено інформацію, яка відповідає дійсності.
Таким чином, доказами протиправної поведінки ОСОБА_1 , наслідками якої стало складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 185430 від 27.06.2023, є лише заява (а.с. 8) і пояснення (а.с. 6) особи, яку сторона обвинувачення називає потерпілою.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З наданих під час розгляду справи по суті пояснень ОСОБА_1 слідує, що він дійсно мав конфлікт із дружиною вранці 27.06.2023, але йому нічого не відомо про виклик поліції та про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він поїхав з дому, щоб уникнути продовження конфлікту. Також ОСОБА_1 зазначив, що в час, який зазначено в протоколі, він уже був в смт Муровані Курилівці, а тому не міг вчиняти будь-яких дій щодо дружини.
Крім того, матеріали справи не містять документу на підтвердження родинних зв`язків між особою, що притягається до відповідальності, та потерпілою ОСОБА_3 , а саме до матеріалів справи не додано копію свідоцтва про шлюб, чи відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану.
Тож, враховуючи вищезазначене, не вбачаю можливості самостійно встановити факт події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення лише на підставі заяви і пояснень потерпілої сторони без будь-яких інших належних і допустимих доказів.
Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про подію вміненого ОСОБА_1 правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено належними доказами подію вчинення ОСОБА_1 об 11-ій годині 27 червня 2023 року домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_3 .
У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 173-2, 221, 284, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Суддя: ___________