Постанова

Іменем України

23 травня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/2502/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.

за участю ОСОБА_1 та його захисника Федака Максима Леонідовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Оболонського районного суду м. Києва

в складі судді Касьян А. В.

від 15 лютого 2023 року

у справі №756/7340/22 Оболонського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

15 липня 2022 року, інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Мельничук А. С., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№149658 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 15.07.2022, об 11 годині 45 хвилин, в м. Києві на вул. Полярна, 17А, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначено про те, що до протоколу додаються: відео з нагрудної камери №472098, направлення.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2023, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що вимога поліцейських щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не ґрунтувалася на положеннях закону з огляду на безпідставну зупинку його транспортного засобу. Вважав, що такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Вказав, що матеріали справи не містять доказів керування ним автомобіля. Додав, що поліцейські під`їхали до нього коли він стояв на аварійній сигналізації і не виконував функцій водія. Зауважив, що саме по собі знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Додав, що поліцейські не роз`яснювали йому права як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертав увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що поліцейські пропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено Інструкцією та ст. 266 КУпАП.

Зазначив, що висновки суду першої інстанції про те, що він відмовився від проходження огляду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Також вказував, що направлення, наявне в матеріалах справи, йому не вручалось, а суду не надавалось доказів того, що протокол складений уповноваженою посадовою особою органів Національної поліції.

Додав, що з відеозапису вбачається постійне провокування поліцейськими його відмови, останні не пересвідчилися у дійсності його відмови, повторно його не запитували, а поліцейська яка склала протокол є «зіркою Ютуба».

Резюмував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол винесений незаконно.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Фєдак М. Л. надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, вважали, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була спровокована поліцейськими, які упереджено віднеслися до ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федака М. Л., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 15.07.2022, об 11 годині 45 хвилин, в м. Києві на вул. Полярна, 17А, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на бодікамеру 472098, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№149658 від 15.07.2022; направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння та відеозаписом, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що відсутність пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу свідчить по порушення поліцейськими ст. 266 КУпАП, з огляду на наступне.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, у разі у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Таким чином положеннями інструкції не передбачено, проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного. Відтак такі доводи скаржника є безпідставними.

З цих же підстав апеляційний суд не приймає доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки у поліцейських були підстави вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, а тому у даному випадку не передбачено проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відеофіксації, при цьому присутність свідків не є обов`язковою.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№149658 від 15.07.2022, громадянин ОСОБА_1 , 15.07.2022, об 11 годині 45 хвилин, в м. Києві на вул. Полярна, 17А, керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а. с. 1).

З направлення на огляд водія ОСОБА_1 вбачається, що в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці слабо реагують на світло. Також вбачається, що останнього направляли до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» (а. с. 2).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського, що міститься на а. 6. 3 у судовому засіданні.

З відеозапису вбачається, що поліцейські зупиняли автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , який вийшов до поліцейських та пояснив, що автомобіль знаходиться на обліку на його покійного брата та що він їхав на роботу. В ході спілкування у поліцейського виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, після чого поліцейський перевірив такі ознаки, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом поряду у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився, пославшись що в нього немає достатньо часу і треба їхати на роботу.

Крім того , зазначений вище протокол, направлення та відеозапис є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП і такий докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи щодо невірного висновку суду про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду, враховуючи те, що з п. 2.5 ПДР вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД№149658 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності. У даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані наркотичного сп`яніння, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_1 .

Доводи скаржника, про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, зокрема і у відеозаписі. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння з огляду на брак часу та необхідності їхати на роботу. Такі обставини кореспондуються з іншими доказами у справі та свідчать про порушення п. 2.5. ПДР України ОСОБА_1 . Більше того, з відеозапису також вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду.

Доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не висловив стверджувальної відмови від проходження огляду, а поліцейський не пересвідчився у дійсності його відмови не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі фактичними обставинами справи зафіксованими відеозаписом. Так, скаржник на власний розсуд тлумачить обставини щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки положеннями інструкції не передбачено таких дефініцій як «стверджувальна відмова» та не містить положень, які б зобов`язували поліцейських пересвідчуватися у дійсності відмови водія від проходження огляду.

З тих же підстав, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не вручалось направлення на огляд, оскільки положеннями Інструкції не передбаченого такого обов`язку поліцейських.

Враховуючи вищенаведене, доводи скаржника, про те, що невручення йому направлення, не пересвідчення у дійсності відмови, відсутності повторних пропозицій пройти огляд не було провокуванням ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду, оскільки, з урахуванням аналізу положень Інструкції, у поліцейських відсутні такі обов`язки. Посилання скаржника на проведення поліцейськими процедур огляду у інших справах, загальнодоступних у мережі інтернет не можуть були предметом перевірки у даній справі оскільки не відносяться до останньої. Більше того такі посилання також не свідчать про провокування з боку поліцейських.

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зафіксованої відеозаписом, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В іншому доводи скаржника зводяться до незгоди з доведеність факту керування транспортним засобом, однак за обставин визнання факту керування на відеозаписі, а також поясненнями ОСОБА_1 у протоколі, в яких останній зазначив, що відмовився бо поспішав на роботу.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності підтверджують факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом а також відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАПУкраїни

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик