КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 939/2873/21

11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 20 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що він не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, хоча в постанові суду першої інстанції зазначено, що він брав участь у розгляді справи.

Вказує на те, що він весь час проживав за місцем реєстрації, де велись активні бойові дії і де була окупація. Після того, як державні органи почали працювати віддалено, йому ніхто не зателефонував і не повідомив про постанову, а про її існування він дізнався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на вище викладене, просив суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, так як він пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 25 листопада 2022 року, о 21 годині 40 хвилин, його зупинили співробітники поліції та попросили документи для перевірки. Після перевірки документів поліцейські сказали що, на їх думку, він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. При цьому, співробітники поліції не повідомили йому з яких підстав та за якими ознаками вони визначили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, зокрема, ніхто не перевіряв зіниці його очей. Він пояснив поліцейським, що ніколи у житті не вживав наркотичні засоби, проте, спвробітники поліції сказали, що для визначення стану наркотичного сп`яніння необхідно проїхати на огляд до районної лікарні або ж він може згідно виписаного направлення самостійно поїхати до лікарні та пройти такий огляд, але у такому випадку вони на місці оформлять йому відмову від проходження огляду на стан спяніння у присутності двох свідків.

Вказує на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що він 25 листопада 2022 року, о 21 годині 40 хвилин, керував транспортним засобомта був зупинений поліцейськими саме під час руху автомобіля.

До закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння

він не доставлявся.

На думку апелянта, пропонуючи йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, поліцейські свідомо користувались його правовою необізнаністю стосовно встановленого законом порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, та не повідомили йому про обов`язковість проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я та не доставили його до закладу охорони здоров`я, а замість цього поставили перед ним нечіткі пропозиції щодо можливості проведення такого огляду самостійно, чим ввели його в оману.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджувалифакткерування ним автомобілем на час зупинки його поліцейським, докази того, що йому було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд у лікаря-нарколога та що він від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

28 квітня 2023 року Бородянський районний суд Київської області направив на адресу апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2022 року та копією постанови від 20 січня 2022 року з огляду на те, що справа про адміністративне правопорушення № 939/2873/21 відносно ОСОБА_1 була знищена в результаті пожежі та руйнування приміщення Бородянського районного суду Київської області, що сталося внаслідок збройної агресії РФ проти України та активних бойових дій на території смт. Бородянки в період з 27 лютого по 02 березня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП були повернуті до Бородянського районного суду Київської області для належного оформлення.

26 червня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли для розгляду до Київського апеляційного суду.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та представник Київської міської прокуратури не з`явились, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлялись у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була ухвалена Бородянським районним судом Київської області 20 січня 2022 року.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови «В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснивши, що він повертався з роботи на автомобілі і його без причини зупинили працівники поліції; після перевірки документів, не надавши відповіді щодо причини його зупинки, поліцейські одягнули йому кайданки та викликали слідчо-оперативну групу; водночас визнав, що працівники поліції пропонували йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, але оскільки було пізно і далеко їхати, то він відмовився, так як хотів швидше потрапити додому.»

Відповідно до Єдиного держаного реєстру судових рішень постанова Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року була оприлюднена в реєстрі 21 січня 2022 року.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 лише 20 червня2023 року( через рік і п`ять місяців) подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт зазначає, що він весь час проживав за місцем реєстрації, де велись активні бойові дії і де була окупація, а в той час, коли державні органи почали працювати віддалено, йому ніхто не зателефонував і не повідомив про постанову, про її існування він дізнався випадково з реєстру судових рішень.

Такі доводи апелянта суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки оскаржувана постанова була ухвалена 20 січня 2022 року. Строк на апеляційне оскарження закінчився 31 січня 2022 року. Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, в подальшому строк воєнного стану продовжувався. Строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року у ОСОБА_1 закінчився 31 січня 2022 року, тобто, майже за місяць до початку бойових дій та оголошення воєнного стану, а тому він міг звернутись з апеляційною скаргою на вказану постанову до введення в Україні воєнного стану. Окрім того, відповідно до даних Єдиного держаного реєстру судових рішень постанова Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року була оприлюднена в реєстрі 21 січня 2022 року, а тому у ОСОБА_1 не було ніяких перешкод для ознайомлення з вказаною постановою у реєстрі в установлені законом строки, а не більше, як через рік після її ухвалення.

Доводи апелянта відносно того, що він не був повідомлений про розгляд справи, хоча в постанові суду першої інстанції зазначено, що він брав участь у розгляді справи, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки відповідно до тексту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи та надавав пояснення.

Надаючи оцінку вказаним доводам апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, апеляційний суд приходить до висновку, що такі доводи апелянта не грунтуються на вимогах ст. 294 КУпАП, оскільки приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП задекларовано принцип початку обчислення строку на апеляційне оскарження постанови суду саме з дня її винесення, а не коли особа, користуючись своїми правами на власний розсуд, вирішила звернутись до суду з апеляційною скаргою.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження, про існування якого їй відомо.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року слід відмовити, так як причини попуску вказаного строку не можна визнати поважними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: