Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 761/7502/23
Номер провадження 33/824/2453/2023
Головуючий у суді першої інстанції П. Л. Слободянюк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
19 травня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного сдуду м. Києва від 14 квітня 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України, працюючого

керівником підрозділу в органах безпеки

«Держспецзв'язок»,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного сдуду м. Києва від 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, із застосуванням ст. 36 КУпАП, визначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року о 18 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , в районі вул. Щербаківського, 53 в м. Києві, під час повороту не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та здійснив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_3 , який стояв, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 б), п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статею 124 КУпАП.

Крім того, 14 лютого 2023 року о 18 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського, 53, керував транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Апелянт уважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не містить підпису особи, яка притягується до відповідальності та не містить відмови від отримання протоколу, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності. Невручення протоколу є істотним порушенням права особи на захист, осільки їй фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Судом не враховано, що ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що не керував автомобілем, відповідно до пояснень ОСОБА_2 саме вона перебувала за кермом авто. Суд безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 як свідка, при цьому врахував пояснення ОСОБА_3 , яка є зацікавленою особою як інший учасник ДТП. Суд не надав жодної оцінки тим обставинам, що пояснення ОСОБА_3 фактично здійснювалися під диктовку працівників поліції, що складали протокол, де їй вказують на необхідність написати про те, що під час ДТП за кермом іншого автомобіля була особа чоловічої статі.

Зазначив, що схема ДТП жодним чином не підтверджує винуватість водія автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , оскільки зіткнення сталося біля правого краю дороги, що підтверджує винуватість водія автомобіля «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_3 . Вважає, що відомості, що містяться у протоколі не тільки не підтверджуються наданими доказами, а й суперечать їм.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак така відмова не може бути підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність настає для водіїв, які керують транспортними засобамми та відмовилися від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 не був водієм, а тому у нього не було потреби виконувати вимогу поліцейського проходити огляд на стан сп`яніння. Суд не врахував, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспорним засобом та повідомляв суд про те, що він шукав в автомобілі страховий поліс в бардачку і саме тому знаходився на сидінні водія автомобіля вже після ДТП. Крім того ОСОБА_1 у апеляційній скарзі зазначив, що із відеозапису з бодікамер працівників поліції не вбачається, що він керував транпорним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Апелянт наполягає на тому, що він не керував вказаним автомобілем, а тому законних підстав проходити огляд на стан сп`яніння у нього не було.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гуджал А. А. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав, наполягаючи на тому, що ОСОБА_1 не керував 14 квітня 2023 року вказаним у протоколі автомобілем, за кермом сиділа його дружина. Оскільки він не був водієм, тому вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння вважає незаконною.

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник - адвокат Конюшко Д. Б. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді просили залишити без змін як законну та обґрунтовану. У наданих суду апеляційної інстанції поясненнях вказали, що на момент скоєння ДТП саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , та ДТП сталася саме з його вини, оскільки саме він порушив Правила дорожнього руху. ОСОБА_3 пояснювала суду, що вона перебувала за кермом стоячого автомобіля, саме ОСОБА_1 сдійснюючи поворот ліворуч, зачепив її стоячий автомобіль, вона його сфотографувала за кермом автомобіля одразу після ДТП. ОСОБА_2 підійшла згодом, та нічого про ДТП, яка мала місце 14 квітня 2023 року, не могла повідомити поліцейським. Лише після пропозиції поліцейських водію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 та його джужина повідомили поліцейським, що за кермом автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , перебувала ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 , що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення, які складені у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містять усі необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України внаслідок чого сталася ДТП; відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- відеозаписом з нагрудних бодікамер №474035, №471982, №471732, доданим до матеріалів, де зафіксовано обставини події та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- роздруківкою фотографії, зробленої ОСОБА_3 безпосередньо після моменту ДТП (оглянута судом першої інстанції в судовому засіданні безпосередньо на електронному носії), де зафіксовано, що на місці водія автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , перебуває особа чоловічої статі, яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до схеми ДТП, яке мало місце в районі вул. Щербаківського, 53 в м.Києві у автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , зафіксовано пошкодження переднього бамперу, переднього лівого крила, а у автомобіля «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_3 , зафіксовано пошкодження лівих передньої та задньої дверей, лівого заднього крила, і наявність таких пошкоджень, а саме: місце їх розташування, характер утворення, з урахуванням даних щодо фіксації розміщення обох транспортних засобів на дорозі (автомобіль «Peugeot 50082 стоїть під кутом, передньою частиною до автомобіля «Volkswagen Polo», а останній стоїть рівно, перпендикулярно в напрямку до виїзду на вул. Щербаківського).

Зазначене у своїй сукупності свідчить про порушення водієм автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 п. 2.3 б), п. 13.1 Правил дорожнього руху, а отже і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Та обставина, що у протоколі про притягнення особи до адмінстравтиної відповідальності не стоїть відмітка про його відмову від проставлення підпису не свідчить про неналежність протоколу про адмінстравтине правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , як доказу у цій справі, оскільки така відмова водія ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського.

Зокрема у схемі місця ДТП особою, яка її склала зроблено відмітку про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису схеми.

У протоколі про адмінстравине правопорушення складеному за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягується до відповідальності по суті порушення» вказано «не був за кермом».

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 14.02.2023 транспортним засобом марки «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , за обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд оцінює критично та вважає, що такі твердження ОСОБА_1 спрямовані на уникнення від відповідальності за скоєні правопорушення та їх наслідків.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши у чіткій відповідності з встановленою законом процедурою наявність усіх складових адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто у даному випадку дії особи, які відповідають диспозиції статті 124, частині першій статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначених правопорушень.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейских, долученого до справи, який є безперервним та відповідає вимогам КУпАП, а отже є належним доказом у справі, вбачається, що ОСОБА_1 надаючи пояснення поліцейському не запечечує факт керування саме ним автомобілем «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , а вже згодом змінює свої пояснення та вказує на те, що автомобілем «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , керувала його дружина ОСОБА_2 , що заперечується потерпілою ОСОБА_3 , яка чітко вказує поліцейському на те, що транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , керувала не жінка, а чоловік і вказує на ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_2 спочатку повідомляє поліцейським про те, що їй невідомо про обставини ДТП та вона не була присутня при даній події, а в подальшому повідомляє, що саме вона керувала транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 .

Пояснення ОСОБА_2 є суперечливими та змінюються особою, яка їх надає після того, як поліцейським було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усвідомлюючи наслідки складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, почали змінювати свої пояснення та стверджувати, що за кермом автомобіля перебула дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , також підтверджується фотографією, зробленою ОСОБА_3 безпосередньо після події ДТП, де чітко видно, що на місці водія вказаного автомобіля перебуває особа чоловічої статі - ОСОБА_1 . Зазначене ОСОБА_1 пояснив тим, що вже після ДТП він шукав страховий поліс в речовому ящику (бардачку), однак такі пояснення є суперечливим та спростовуються наявними у справі доказами, зокрема місцем розташування автомобілів після ДТП. Так, після ДТП ОСОБА_1 не мав можливості вийти з автомобіля і ОСОБА_3 пояснила суду яким чином після ДТП ОСОБА_1 вийшов з автомобіля. Вона пояснила, що він попросив її скласти дцеркало її автомобіля і лише після цього він з трудом протиснувся у щелину між автомобілями.

Також з відеозапису з нагрудних камер поліцейских вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Пояснення ОСОБА_1 у тому, що 14 лютого 2023 року близько 18 годині 20 хвилин він разом зі своєю дружиною та сином повертались додому на автомобілі «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , при цьому за кермом перебувала його дружина - ОСОБА_2 , а він з сином сидів на задньому сидінні, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що повінстю спростовуються наявними у справі належними та допустими доказами, яким суддя суду першої інстанції надав належну оцінку.

Досліджуючи докази у справі суддя суду першої інстанції вірно врахувала пояснення потерпілої ОСОБА_3 , яка однозначно вказувала на те, що за кермом автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , перебував саме ОСОБА_1 . Потерпіла суду пояснила, що 14 лютого 2023 року близько 18 годині 20 хвилин вона керувала транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_3 , в районі вул. Щербаківського, 53 в м. Києві. Будучи другою в черзі на виїзд з другорядної на головну дорогу з двору у момент очікування руху автомобіля попереду відчула удар в ліву бокову частину свого автомобіля. Після цього побачила, що це зіткнення відбулось через невдалий маневр автомобіля «Peugeot» білого кольору, який безпосередньо після зіткнення своєю стороною з боку водія заблокував як власний, так і її вихід з автомобіля. Далі вона побачила, що відкривається вікно зі сторони водія автомобіля «Peugeot», і на місці водія сидить чоловік, яким, як з`ясувалося у подальшому, є ОСОБА_1 . Вийшовши з власного автомобіля зі сторони пасажира, оскільки вихід з боку водія був заблокований, вона відразу зробила фото дорожньої обстановки, на якому зафіксовано водія автомобіля Peugeot. В подальшому викликала на місце ДТП працівників патрульної поліції, при цьому пізніше на місце ДТП прийшла жінка, яка виявилась дружиною чоловіка, що перебував за кермом автомобіля Peugeot, і ця жінка на питання поліцейських щодо обставин ДТП не могла надати інформації, сказавши, що підійшла щойно і їй про ДТП нічого не відомо.

Такі пояснення потерпілої узгоджуються із наявними у матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами справи. Суд першої інстанції вірно врахував їх при визначенні наявності підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністравтиної відповідальності.

Наданий суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 висновок експерта №19 від 21.04.2023, складений за результатами інженерно - транспортного дослідження по справі про адміністравтине правопорушення, апеляційни суд оцінює критично, оскільки автотехнічне дослідженя обставин ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було проведено експертном з урахуванням вихідних даних, наданих експерту захисником ОСОБА_1, зокрема щодо особи, яка перебувала за кермом автомобіля «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 та щодо того, що автомобіль «Peugeot 5008» під час ДТП перебував у стоячому положенні, а автомобіль, яким керувала ОСОБА_3 перебував у русі, що не відповідає дійсності.

Вказаний висновок експерта не свідчить про відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки дослідження проведено без урахування сукупності всіх фактичних обставин встановлених судом, за заданими характеристиками, які б надавали можливість їх оцінки експертом з технічної точки зору з урахуванням пояснень ОСОБА_3 щодо механізму скоєння ДТП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що висновком експерта доводиться порушення водієм ОСОБА_3 ПДР України є невірним, оскільки експерте дослідження було проведено без дослідження та оцінки усіх доказів по справі, водночас в ньому відсутні висновки відповідно до пояснень водія ОСОБА_3 щодо механізму ДТП, оскільки захисником ОСОБА_1 такі ісходні дані експерту не доводились.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №029803 від 14.02.2023 вбачається, що 14 лютого 2023 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , в районі вул. Щербаківського, 53 в м. Києві, під час повороту не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та здійснив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Polo», державний номер НОМЕР_3 , який стояв, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б) та п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №029804 від 14.02.2023 вбачається, що 14 лютого 2023 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського, 53, керував транспортним засобом «Peugeot 5008», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

На підтвердження такого обвинувачення уповноваженою особою органу поліції суду надано відеозапис з місця ДТП, пояснення ОСОБА_3 , яка була очевидцем відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до відеозапису, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповів відмовою, зазначивши про те, що він не керував транспортним засобом.

З урахуванням викладеного вище, доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд відхиляє, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд визнає надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснення неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються встановленим суддею суду першої інстанції обставинами справи, які знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом. Апеляційний суд зауважує, що вказуючи на те, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження зазначеного суду не надав.

Апеляційний суд також враховує, що працівником поліції відсторонено від керування ОСОБА_1 , право керування тарнспорним засобом передано ОСОБА_2 , про що останньою складено відповідну розписку.

Факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується записом з нагрудної бодікамери поліцейського та поясненнями ОСОБА_3 , оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Таким чином відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Доводи апеляційної скарги у тому, що у поліцейських були відсутні підстави вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки надавши поліцейським посвідчення водія він підтвердив факт керування ним транспортним засобом, а отже був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч.1 ст.130 КупАП.

В матеріалах справи наявний відеозапизапис із нагрудної камери працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, а тому посилання на відсутність свідків при складенні протоколу та невідповідність його вимогам ст. 266 КУпАП до уваги не приймаються.

Протоколи про адміністративне правопорушення відповідають встановленим законодавством вимогам та є належними доказами у справі.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 251, 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду відеозапис з місця пригоди на предмет його достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати його як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці відеофайли містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці відеофайли підтвердили також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, ці відеоматеріали містять дані і про роз`яснення водієві наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та відсторонення від керування автомобілем. При цьому апеляційний суд не бере до уваги наданий ОСОБА_1 експертний висновок, оскільки він зороблений на підставі вихідних даних наданих експрету саме захисником ОСОБА_1, без врахування даних, які надавала працівникам поліції і суду першої інстанції потерпіла та наявних у матеріалах справи доказів та інших даних, необхідних для всебічного та об`єктивного проведення автотехнічного дослідження.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиттям відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Усі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень.

Отже, апеляційний суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення судді суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаним доказам, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють вказані правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, він скої ДТП та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що предметом дослідження у даній справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , оскільки протоколи про адміністративні правопорушення, що є предметом розгляду даної справи, складені відносно ОСОБА_1 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що викладені в постанові висновки та їх мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону та повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.3 б), 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому застосування принципу «поза розумним сумнівом» у даній справі є безпідставним та недоречним, оскільки повністю суперечить встановленим судами першої і апеляційної інстанції обставинам справи, які повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що йому інкримінуються.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Такі доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, проте висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні вказаних правопорушень не спростовують.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги норм матеріального та процесуального права.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами пояснень та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином мотивованою.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2.3 б), 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Шевченківського районного сдуду м. Києва від 14 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись статею 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного сдуду м. Києва від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач