Провадження № 3/512/351/23
"20" липня 2023 р. смт.Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром розподільчих мереж Савранської дільничної ОЕМ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 до Савранського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , який згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 936935 від 19.06.2023 притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 936935 від 19.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 внаслідок чого останній 29.05.2023 біля 16 години розпивав горілку марки "GREENDUY" об`ємом 1 літр, на березі річки "Південий Буг" в місці відпочинку старий пляж "Савранської громади", чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 178 КУпАП, але не досяг віку адміністративної відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином телефонограмою (а.с.15), проте 20.07.2023 подав заяву, в якій визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та просив справу розглянути без його участі (а.с.16)

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, з наступних підстав.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 936935 від 16.06.2023 вбачається, ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , внаслідок чого останній 29.05.2023 біля 16 години розпивала горілку марки "GREENDUY" об`ємом 1 літр, на березі річки "Південий Буг" в місці відпочинку старий пляж "Савранської громади"вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 29.05.2023 він відпросився у свого батька на річку Південий Буг біля 14 години спільно зі своїми товаришами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прийшовши на річку вони почали розкладати палатку та надувати матрац. Коли вони все розклали він побачив пляшку горілки та запитав навіщо вона, на що йому відповіли для коктейлів. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пили коктейль з вмістом горілки, а також ОСОБА_11 , він не пив та не наливав, розливав лише солодку, інші діти чинять на нього наклеп. Потім не відомий чоловік зателефонував до поліції, коли приїхала поліція вони зізналися що вживали коктейлі з вмістом алкоголю.

З письмових пояснень ОСОБА_12 вбачається, що 29.05.2023 вона зателефонувала до свого батька та відпросилася на річку "Південний Буг" на старий пляж, щоб відпочити зі своїми друзями, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 коли вони з друзями прийшли на старий пляж то побачила, що вони придбали горілку "Грін Дей" об`ємом 0,1 літра. Хто запропонував вживати вона не бачила і не чула, оскільки відходила, розливав ОСОБА_17 . Даний алкоголь вони вживали всі, але її не дуже сподобався. Зобов`язується більше не зловживати алкогольними напоями та слухати своїх батьків.

З письмових пояснень ОСОБА_18 вбачається, що 29.05.2023 він відпросився у своєї матері на річку відпочивати зі своїми друзями, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 . Потім вони вирішили, що бажають придбати пляшку горілки та підшили до магазину котрий знаходиться неподалік школи, де попросили незнайому їм дорослу дівчину придбати 1 літр горілки марки "Грін Дей". Після чого вони поїхали на старий пляж де почали розпивати алкогольний напій під час котрого були виявлені працівниками поліції. в результаті розпивання даного алкоголю він сп`янів. Зобов`язується більше не зловживати алкогольними напоями та слухати своїх батьків.

З письмових пояснень ОСОБА_21 вбачається, що 29.05.2023 вона відпросилася у своєї матері на річку "Південний Буг" на пляж котрий називають "старий", щоб відпочити зі своїми друзями, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , і ОСОБА_14 зі своїми друзями вони зустрілися біля магазину "Копійка", а потім розділилися вона спільно з ОСОБА_23 пішла до магазину "Будівельник", а інші знайомі пішли до іншого магазину, щоб попросити когось із дорослих придбати горілку. Після того як ми все купили вони пішли відпочивати на старий пляж. Після того як вони прийшли то побачила палатку, коли в неї зайшла там була пляшка горілки марки "Грін Дей" об`ємом 1 літр. Після чого вони достали їжу та вирішили коктейль, мохіто з горілкою. Вони всі пробували, але їм не сподобалось. Після чого вона пішла до річки не бачила чи хтось вживав. Зобов`язується більше не зловживати алкогольними напоями та слухати своїх батьків

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП. Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вчинення діяння за ознаками частини 1 статті 184 КУпАП через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція статті 184 КУпАП передбачає саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тому, для притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП слід встановити, які саме обов`язки особа, як батько неповнолітніх дітей, не виконав.

Протокол серії ВАБ № 936935 від 19.06.2023 не зазначає у який спосіб ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Так, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважається не будь-яка дія, невиконанням батьківських обов`язків вважаються конкретні дії, передбачені чинним законодавством, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини 3 статті 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva vs. Russia, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ, така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (Karelin vs. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Санкція частини 1 статті 184 КУпАП передбачає попередження або накладення штрафу на батьків або осіб, що їх замінюють за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 щодо його ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 936935 від 19.06.2023 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 29.05.2023 біля 16 години розпивав горілку марки "GREENDUY" об`ємом 1 літр, на березі річки "Південий Буг" в місці відпочинку старий пляж "Савранської громади" що було кваліфіковано працівниками поліції, як невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП, однак не зазначено які саме його дії чи бездіяльність могли стати результатом такого невиконання батьківських обов`язків за умови перебування дитини на території відпочинку старий пляж "Савранської громади".

Суд не уповноважений здійснювати збір доказів на підтвердження обґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Суд керується принципом презумпції невинуватості.

За вказаних обставин, суд позбавлений можливості притягнути особу, щодо якої складено протокол до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, у протоколі про адміністративне правопорушення фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 184 КУпАП, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром розподільчих мереж Савранської дільничної ОЕМ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області. Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький