Справа №366/1377/23
Провадження №3/366/982/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець Казахстан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли від Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.

З фабули протоколу №615035 про адміністративне правопорушення, убачається, що 12 квітня 2023 року о 15:00 год. на річці Тетервак в районі с.Блідча Вишгородського району Київської області гр. ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме проводив заборонний вилов риби сіткою з жилки L-20м n 1,2 м * 3 мм в нерестовий період, за допомогою дерев`яного човна. При цьому виловив рибу: карась 6 екз., окунь 1 екз., плоскирка 11 екз., головень 1 екз., таким чином гр.. ОСОБА_1 наніс збитки рибному господарству України на суму 31450,0 грн., чим порушив п.п.1 п.2 р.3 та п.п. 1 п.1 р. 4 та п.п.4 п.4 р. 4 правил спортивного та любительського рибальства та ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто здійснив правопорушення передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу про огляд та вилучення речей і документів у ОСОБА_1 виявлено та вилучено: сітки із жилки L-20, H-1.2, ф-35 мм. та рибу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що він дійсно був на дерев`яному човні на р.Тетерів в с.Блідча, однак рибу не виловив, тобто закон не порушував. Звернув увагу суду, що свідками у вказаному матеріалі є працівники рибоохоронного патруля, які сфабрикували матеріал, та сказали написати, що ним було виловлену рибу. Пояснення писав під диктовку працівників рибоохоронного патруля.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку.

Згідно частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог частини першої статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але істотних доказів які б підтвердили наявність складу правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП ОСОБА_1 в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має.

В протоколі про адміністративне правопорушення №615035 від 12 квітня 2023 року, протоколі огляду та вилучення речей і документів від 12 квітня 2023 року, акті огляду водних біоресурсів вилучених відповідно до протоколу №015035 від 12 квітня 2023 року зазначені свідками ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином, свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню. Але крім процесуальних законів, які регламентують порядок розгляду різних категорій справ, є законодавство, що стосується особливостей статусу тих чи інших суб`єктів. Виключення, передбачені такими нормативно-правовими актами, можуть бути застосовані і до можливості залучати у якості свідків у справах про адміністративні правопорушення певних категорій осіб.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_1 , убачається, що він визнав свою вину. Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що писав, що йому казали працівники рибоохоронного патруля.

Сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП, матеріали справи не містять.

В силу пункту 1 статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Так як судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, речові докази а саме: дерев`яний човен з веслами, який належить ОСОБА_1 , підлягає поверненню останньому; рибальську сітку в кількості 1 шт.: L-20 м, h-1,2 м, Q-35 мм; належить конфіскувати у власність держави, оскільки вони являються забороненими знаряддями лову, та власника яких не встановлено; рибу: карась 6 екз., окунь 1 екз., плоскирка 11 екз., головень 1 екз. конфіскувати в дохід держави на потреби ЗСУ.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.7,221,241,247,251,252,280,283-285 КУпАП, на підставі ст.85 ч.4 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучену рибальську сітку в кількості 1 шт.: L-20 м, h-1,2 м, Q-35 мм; конфіскувати у власність держави.

Вилучену рибу: карась 6 екз., окунь 1 екз., плоскирка 11 екз., головень 1 екз. конфіскувати в дохід держави на потреби Збройних Сил України.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.П. Гончарук