Справа № 638/8489/23
Провадження № 3/638/3842/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальноcті, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, із вищою освітою, розлученого, який неповнолітніх дітей не має, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2023 серії ВАВ № 876804, 24.07.2023, близько 08 год. 35 хвил. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 влаштував сімейний скандал зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , нецензурно виражався, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що на початок війни його мати ОСОБА_2 проживала на Північній Салтівці у м.Харкові. Внаслідок обстрілів збройними формуваннями РФ, квартира матері була пошкоджена, він, рятуючи її, забрав проживати до себе в двокімнатну квартиру, що розташована на АДРЕСА_2 , перевіз всі її речі, забрав кішку. Через пережитий стрес та внаслідок похилого віку у матері почалися розлади психічного здоров`я, деменція, наразі вона проходить лікування у психіатричній лікарні. Мати стала безпідставно звинувачувати його та його дружину у крадіжках, побиттях. 24.07.2023 він знаходився у себе в кімнаті, спав, коли ОСОБА_1 розбудили працівники патрульної поліції, мати звинуватила його та дружину в тому, що її побили, чого насправді не було, ОСОБА_1 ані фізичного, ані психологічного насильства не застосовував. Додатково зазначив, що він допомагає матері всім чим може, лікує, годує, доглядає за нею. Внаслідок вказаних подій його стан здоров`я також погіршився.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вважає ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні правопорушення, син допомагає їй, годує, доглядає, слідкує за її здоров`ям, не ображає, ніякого насильства не застосовує. На початку війни вона переїхала жити до ОСОБА_1 , адже її квартира, що знаходиться на АДРЕСА_3 пошкоджена та відновленню не підлягає. Дзвонила в поліції, так як, коли ходила в магазин, загубила милицю, поскаржилася на погане самопочуття та працівники магазину порадили їй звернутися до поліції. Вказала, що має проблеми з пам`яттю, нічого не розуміє, лікувалась в психіатричній лікарні.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 насильства психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 .

Окрім протоколу, суду надані довідка про результати розгляду матеріалу №14616 від 24.07.2023, заява та пояснення ОСОБА_2 від 24.07.2023, копія паспорта ОСОБА_1 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 надала пояснення, що спростовують дані, викладені у її заяві та поясненнях від 24.07.2023. Зазначила, що не розуміла, що відбувається, викликала працівників поліції через погане самопочуття, при цьому син її не ображав, насильства не вчиняв.

У даній справі протокол про адміністративне правопорушення із долученою довідкою про результати розгляду матеріалу №14616 від 24.07.2023 не може бути визнаний єдиним належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали б жодних сумнівів у суду з цього приводу.

На думку суду, фактичних відомостей, наведених у матеріалах справи, недостатньо для визнання винуватим особи у порушенні ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищевикладені висновки суду формують «розумний сумнів» у доведеності зазначеної обставини.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд, при розгляді справи, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказані вище обставини, а також з огляду на положення ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173-2, 247, 279, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин