Справа № 591/5960/23 Провадження № 3/591/2108/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., в присутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 06.07.2023 року о 04 год. 33 хв. в м. Суми по вул.Андрія Мельника поблизу буд. 35, передав право керування транспортним засобом Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 проба позитивна 1,25‰ тест №1066 від 06.07.2023 р.. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не визнав, пояснив, що не знав, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, запах алкоголю він не відчував, оскільки був також в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 вже притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП судом.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.07.2022 р. серії ААД №264211 (а.с.1); тестом №1066 від 06.07.2023 р. (а.с.3), обліковими даними Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 не має посвідчення водія (а.с.5); відеозаписом ( а.с.6).

Підстави для недовіри вказаним доказам суду не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія ОСОБА_2 згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено керування водієм ОСОБА_2 автомобілем за наведених обставин, а також складання протоколу відносно нього та проведення зазначеного огляду з дотриманням вимог закону.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 цього правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, всупереч п. 2.9а Правил дорожнього руху України, передав право керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та факт проходження огляду ним на визначення стану алкогольного сп`яніння вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу винного, вважає за необхідне накласти на особу, що притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути судовий збір.

З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про розстрочку сплати штрафу слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Тобто, КупАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначення ОСОБА_1 штрафу за цією статтею на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн, а також те, що ОСОБА_1 має складне матеріальне становище, його клопотання слід задовольнити та розстрочити йому виплату штрафу на строк 12 (дванадцять) місяців зі щомісячним платежем 1416,7 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 70 копійок щомісяця.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ч.4 ст. 53 КК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми від 22.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 12 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1416,7 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 70 копійок щомісяця до 28 числа кожного місяця.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Є.В.Янголь