Справа № 690/312/23
Провадження № 3/690/179/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.12.1999 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, одружений, освіта повна вища, фізична особа підприємець, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, інші відомості суду не відомі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 31.05.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 року серії ААБ № 155420 ОСОБА_1 31.05.2023 року о 00 год. 37 хв. в дворі багатоквартирного будинку за адресою: просп. Ватутіна (на даний час Незалежності), 25, м. Ватутіне, у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітке мовлення, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук), чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказав, що в ніч з 30 на 31 травня 2023 року автомобілем не керував, від надання пояснень по суті обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 року серії ААБ № 155420, відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник Держан В.В., повноваження якої підтверджено ордером від 14.06.2023 року серії СА № 105723 вказала, що ОСОБА_1 не заперечується факту порушення 31.05.2023 року комендантської години, що зумовлено тим, що він затримався на роботі, але докази безпосереднього керування ОСОБА_1 автомобілем відсутні. Також вказала, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 очевидно не відповідає вимогам КУпАП, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає адміністративної відповідальності за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, так як сприйняття таких ознак працівником поліції має виключно суб`єктивний характер. Факт перебування ОСОБА_1 , поблизу свого автомобіля, припаркованого в дворі багатоквартирного будинку, в якому він проживає не може свідчити, що він безпосередньо 31.05.2023 року в нічний час керував цим автомобілем. Таким чином, працівниками поліції безпідставно вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як водія транспортного засобу на місці зупинки чи в медичній установі. З урахуванням вказаного просила закрити провадження в даній справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 від дачі 31.05.2023 року письмових пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

За змістом рапорту поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 31.05.2023 року під час несення добового чергування в м. Ватутіне в період дії комендантської години о 00 год. 35 хв. в дворі багатоквартирного будинку за адресою: просп. Ватутіна, 21, м. Ватутіне, зупинено автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , під час спілкування з його водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: нечітке мовлення, запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння рук. Після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичній установі ОСОБА_1 довго вагався та заперечував факт керування автомобілем, та відмовився від проходження такого огляду, в зв`язку з чим відносно нього складеного адміністративний протокол серії ААБ 155420 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 року серії ААБ № 115420 працівниками поліції вилучено в ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 23.04.2013 року Звенигородським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області.

Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, встановлено, що відеозйомку з нагрудної боді-камери одного з працівників поліції розпочато під час руху в службовому автомобілі о 00 год. 39 хв. 17 сек., а ОСОБА_1 з`являється на відеозаписі лише о 00 год. 39 хв. 40 сек. та стоїть поруч з автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , а не перебуває за його кермом. Також на відеозаписах зафіксовано заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем, а також відмову в зв`язку з цим проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, не вбачається наявність у ОСОБА_1 таких зовнішніх ознак стану алкогольного сп`яніння як нечітке мовлення та тремтіння пальців рук, які вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 року серії ААБ № 115420. Оцінити наявність чи відсутність запаху алкоголю з порожнини роту ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції об`єктивна можливість відсутня.

Заслухавши ОСОБА_1 , доводи захисника Держан В.В., всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція), до спеціальних технічних засобів, які можуть використовуватися поліцейськими під час фіксування правопорушення, крім іншого, належить портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водночас відеозйомку, згідно наданих до суду відеозаписів, розпочато лише о 00 год. 39 хв. 31.05.2023 року, а часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказано 00 год. 37 хв. 31.05.2023 року, тож на них не зафіксовано ні факт руху автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , по просп. Незалежності (раніше Ватутіна) в м. Ватутіне, ні факту його зупинки на вимогу працівників поліції, ні безпосередньо факту керування ним ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08.02.2018 року у справі № 760/3696/16-а та від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом порушення Правил дорожнього руху, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому, жодних пояснень свідків чи інших доказів керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а не лише перебування біля нього під час дії комендантської години, надані до суду матеріли справи не містять.

Рапорт працівника поліції щодо обставин виявлення факту керування 31.05.2023 року ОСОБА_1 автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , підлягає критичній оцінці, оскільки не підтверджується жодним іншим доказом у справі.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.05.2020 року № 524/5741/16-а, про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2023 року серії ААБ № 115420, який розглядається судом, суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ньому лише вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

Водночас за змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що позбавляє можливості перекваліфікувати діяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи в суді.

При цьому, суд також не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказане також узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») про те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. В такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Європейським судом з прав людини в Рішенні від 10.02.1995 року в справі «Алене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) вказано, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

Також відповідно до правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи та те, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом та його доводи не спростовується жодним з доказів, долучених до матеріалів справи, вважаю, що наявні об`єктивні сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тлумачаться на його користь.

Таким чином, з огляду на недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 31.05.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження в даній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-1, 245, 247, 251, 252, 254-256, 274, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 31.05.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 23.04.2013 року Звенигородським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області, після набрання постановою законної сили.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.