ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1493/23 Справа № 202/1465/23 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників Зубрева В.О. та Потапова К.О.,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до змісту постанови 04.01.2023 року о 16-07 год . в м. Дніпро пр. Слобожанський, 61 Індустріальний район водій ОСОБА_1 керував т/з BMW х5 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на боді камеру 470429, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд мотивував свої висновки тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами, дослідженими під час розгляду: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 04.01.2023, як такого щодо якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці); диском із відеозаписом згідно якого ОСОБА_1 , вже проїхавши до медичного закладу, відмовився проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ( тайм-код диску з 30 хв. по 41.20 хв.); рапортом поліцейського, який у сукупності із іншими доказами, підтверджує що водій ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, прибувши до медичного закладу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним 04 січня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом та необхідність призначення стягнення передбаченого санкцією у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що судове рішення, в частині обставин від 18.11.2022 року, 09.01.2023 року та 02.03.2023 року ним не оскаржується, оскільки провадження у даних справах судом було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Щодо обставин 04.01.2023 року апелянт посилається на те, що матеріали справи взагалі не містять доказів на підтвердження законності підстав зупинення транспортного засобу під його керуванням. А безпідставне зупинення автомобіля працівниками патрульної поліції не можна вважати законним та обґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про відсутність в нього ознак сп`яніння, що свідчить про те, що підстави для проведення огляду були відсутніми. Зокрема, із відеозапису та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що жоден із працівників поліції не дивився йому в очі достатній час і з достатньої відстані, щоб зафіксувати обставини реакції зіниць очей на світло. Більше того, апелянт зазначає, що його було зупинено в світлу добу пори, коли вже наступали сутінки і без застосування спеціальних засобів, ліхтаря, констатувати наявність або відсутність реакції зіниць було неможливо.

Також апелянт зазначає про факт проходження ним самостійно огляду на стан наркотичного сп`яніння 10 січня 2023 року, відповідно до висновку якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

ОСОБА_1 наголошує на порушенні процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки стаття 266 КУпАП не містить виключень щодо огляду на стан наркотичного сп`яніння в частинні обов`язку застосування спеціального технічного засобу на місці зупинки. Також звертає увагу на те, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння насамперед визначається положеннями КУпАП, який не передбачає різниці у процедурі огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Також, у матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Зокрема, долученими відеозаписами такої відмови не зафіксовано.

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із оскаржуваною постановою, суд першої інстанції встановив, що 04.01.2023 року о 16-07 год . в м. Дніпро пр. Слобожанський, 61 Індустріальний район водій ОСОБА_1 керував т/з BMW х5 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано на боді камеру 470429, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на те, що адміністративне правопорушення було вчинено 04 січня 2023 року, тому станом на час ухвалення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 рокусплив строк, передбачений ст.38 КпАП України, для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Норми ч.2 ст.38 КУпАП визначають, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

З урахуванням вищенаведеного, постанова Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року, якою після спливу строків накладення адміністративного стягнення встановлена провина особи, не відповідає вимогам закону, е незаконною та підлягає скасуванню, а справа щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Самойленка В.В. підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247,ст.294 КпАП України, суддя, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Самойленка Валентина Володимировича - задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2023 року,якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун