ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2702/23
Провадження № 3/210/1306/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"07" червня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст. 126 ч.5, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 за ст.ст. 126 ч.5, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 які полягали в порушенні вимоги п.2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та в порушенні п.2.1а ПДР України, яке кваліфіковане за частиною 5 ст.126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису БК працівниками поліції було оголошено ОСОБА_1 дату, час та місце розгляду адміністративного протоколу.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно з протоколом серії ААД №266783 від 14.05.2023року, 14.05.2023 року о 10 год. 28 хв. в м. Кривому Розі, Металургійному районі по вул.. Соборності, біля буд. 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, так як не отримував його. Порушення здійснено повторно протягом року (ААД 438707 від 22.04.2023). БК 475117.

Діями ОСОБА_1 порушено п. 2.1а ПДР та дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом ААД №266487 від 14.05.2023року, 14.05.2023 року о 10 год. 28 хв. в м. Кривому Розі, Металургійному районі по вул.. Соборності, біля буд. 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук).Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Згідно ст. 266 водія було відсторонено від керування транспортним засобом, що було зафіксовано на БК 479133,475117.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться два протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 266487 від 14 травня 2023 року, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 14.05.2023року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг;

- довідкою адмінпрактики відповідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами взагалі;

- відеозаписами з нагрудних реєстраторів 475117, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та правами й обов`язками. Інспектори на місці зупинки оголосили водію ознаки його сп`яніння а також всі обставини зазначені в протоколі.

Крім того, під час спілкування з поліцейськими після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що напередодні дня зупинки, тобто 13.05.2023 року, вживав наркотичні речовини (курив), тому відмовляється від огляду, що зафіксовано у встановленому порядку на боді камери.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 266783 від 14.05.2023 року, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1;

- постановою серії БАБ №781771 від 13.12.2022р. згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою адмінпрактики відповідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами взагалі.

Норми права, що підлягають застосуванню

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП, ст.126 КУпАП.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У розумінні вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме : «відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме «повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП».

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника, та застосовує до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - за частиною 5 статті 126 КУпАП, що буде достатнім для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та здійснення виховного впливу на правопорушника.

Санкція ст. 130 ч.1 КУпАП передбачає покарання для водіїв у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, санкція статті 126 частини 5 КпАП України передбачає покарання для водіїв у вигляді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, для вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення слід встановити, чи особа, яка керувала транспортним засобом, є водієм, чи іншою особою.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, затвердженої Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії./

З даної норми випливає, що водієм являється не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, а тільки та, яка має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно наявних довідок, гр. ОСОБА_1 не отримував водійського посвідчення, а отже питання про позбавлення права керування транспортним засобом не вирішується.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 не є власником даного транспортного засобу, тому конфіскація транспортного засобу не застосовується.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 536,80 грн. із розрахунку (2684*0,2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 130, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за №210/2702/23, провадження №3/210/1306/23 за ч. 5 ст.126 КУпАП та за №210/2703/23, провадження №3/210/1307/23 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/2702/23, провадження №3/210/1306/23.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) без позбавленням права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна