Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2979/23
Провадження №: 3/332/1738/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, стрільця першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

- за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал, складений старшим офіцером відділення організації охорони, патрульно - постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ДНЗ -2/456 від 11.05.2023 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, представниками Військової служби правопорядку 11.05.2023 о 14:10 год. було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходячись при виконанні обов`язків військової служби, за усним наказом безпосереднього командира перебував поза межами військової частини на відновленні за місцем реєстрації, перебуваючи в м. Запоріжжя, де на вул. Скворцова, навпроти буд. 1, знаходився в стані наркотичного сп`яніння (марихуана, метадон), що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 11.05.2023 №3312, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі ст. 172-20, розглядаються протягом доби, що унеможливлює виконання вимоги ч. 1 ст. 277-2 КУпАП щодо вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, з вчиненим правопорушенням згоден.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить до висновку про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Таким чином, диспозиція частини першої ст. 172-20 КУпАП передбачає, що правопорушенням вважається: вживання, в тому числі, наркотичних засобів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини, в тому числі, у стані наркотичного сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що представниками Військової служби правопорядку 11.05.2023 о 14:10 год. було виявлено солдата ОСОБА_1 , який знаходячись при виконанні обов`язків військової служби, за усним наказом безпосереднього командира перебував поза межами військової частини на відновленні за місцем реєстрації.

У зв`язку з викладеним вище, вбачається, що ОСОБА_1 на час встановлення факту перебування його у наркотичному сп`янінні не перебував на території військової частини (об`єкту), не ніс військової служби, оскільки перебував на відновленні у м. Запоріжжі за адресою реєстрації.

В письмових поясненнях зазначених в протоколі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП визнав. Разом з тим, визнання вини, за відсутності інших доказів вчинення адміністративного правопорушення, саме по собі не є підставою для притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, на думку суду сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

При вирішенні справи відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказів, які б достовірно та поза розумним сумнівом, підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, матеріали справи не містять.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, як зазначено у протоколі, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки його вину не доведено належними та допустимими доказами, а тому всі сумніви щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, ч. 3 ст. 172-20, 247, 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Ретинська