Справа № 606/604/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2023 року о 16 год. 38 хв. ОСОБА_1 у смт.Варваринці, керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Драгер 6810, результат тесту -1,65%. Водій с результатом не погодився та повторний огляд проводився в Теребовлянській міській лікарні за допомогою газоаналізатора АлкоФор 505, результат -1,57%. з яким водій погодився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав письмові заперечення в яких просив закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що до матеріалів справи не додано будь-яких доказів на підтвердження його вини, транспортним засобом він не їхав, автомобіль був припаркований, йому не було роз`яснено прав, також в матеріалах справи відсутнє направлення водія для визначення стану сп`яніння у заклад охорони здоров`я, тест- прилад АлкоФор 505, яким визначався стан сп`яніння у Теребовлянській лікарні не сертифікований, про що свідчить відсутність його сертифікату в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Снітинський Б.Є. у судовому засіданні зазначив, що на відео записі доданому до матеріалів справи відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Наголосив, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції при складанні протоколу примушують ОСОБА_1 написати, що він випив горілку, тобто вбачається тиск зі сторони поліції. Також зазначив, що в протоколі не зазначено на який саме прилад велася відео фіксація, в матеріалах справи відсутній сертифікат на прилад Драгер яким перевірявся ОСОБА_1 на стан сп`яніння, в матеріалах справи відсутнє направлення водія для визначення стану сп`яніння у заклад охорони здоров`я. Просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 04.04.2023 року серії ААБ№ 180693, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний ОСОБА_1 , з приводу змісту та правильності оформлення протоколу заперечень не висловив;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Акт підписаний ОСОБА_1 у графі- з результатами згоден;

- роздруківкою тестування з газоаналізатора «Драгер 6810», згідно якої 04.04.2023 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810», на табло якого висвітлило результат 1,65 проміле, підписаний ОСОБА_1 ;

-висновком щодо результатів медичного огляду Теребовлянської міської лікарні від 04.04.2023 року з результатом 1,57 % проміле, підписаного ОСОБА_1 ;

-постановою серії БАД № 295167 від 04.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст. 122 КУПАП;

- відеозаписом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 04.04.2023 року о 16 год. 38 хв. керував транспортним засобом ВАЗ2107, державний номерний знак НОМЕР_1 . Причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 слугувало порушення останнім правил дорожнього руху, про що працівниками поліції було вказано водію, були роз`яснені його права, клопотань не було. В подальшому при перевірці документів поліцейським було встановлено, що у водія маються ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в подальшому проїхати до лікарні, на що ОСОБА_1 погодився.

Суд не бере до уваги пояснення захисника щодо тиску на ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції під час складання протоколу, оскільки під час перегляду відеозапису, з нього не вбачається неправомірних дій зі сторони працівників поліції відносно ОСОБА_1 .

Відсутність у матеріалах справи медичного направлення до закладу охорони здоров`я також не суперечить вимогам закону оскільки воно видається водію, а не долучається до матеріалів справи, з відеозапису вбачається факт пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він погоджується, та даний огляд пройдено, про що є висновок.

Також, чинним законодавством не передбачено обов`язку працівників поліції перед початком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння представлення водію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки та сертифікату його відповідності, ці документи видаються лише на вимогу водія, однак, ОСОБА_1 сумнівів у відповідності газоаналізатора не висловлював та вимоги про представлення вказаних документів також.

Також суд зауважує на те, що заява ОСОБА_1 про закриття провадження по справі є некоректною, у тексті мається прізвища іншої людини, яка не має жодного відношення по даної справи, Особа 1, назва іншого суда, який розглядає справу тощо, що є суду незрозумілим.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь. На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Керуючись ст. ст. 40-1, ст.130, 283 КУпАП, суд ПОСТАНОВИВ: ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн.) 80 коп. в дохід держави. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко