Справа№ 953/3240/23

"01" серпня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
прокурора Ольхового Б.С.,
захисника Осадчої В.В.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, складені стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець с. Карши Кашка-Дар`їнської області Узбекистан, освіта вища, одружений, громадянин України, працює: Державне підприємство «Науково-технологічний центр «Берилій» Національної академії наук України», директор, -
-за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-
02 травня 2023р. до Київського районного суду м. Харкова з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області (далі: УСР) надійшли протоколи про адміністративні правопорушення складені за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи директором ДП «Науково-технологічний центр «Берилій» Національної академії наук України» (далі: Підприємство), являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014р. (далі: ЗУ № 1700-VII) суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог ЗУ № 1700-VII, а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ № 1700-VII не повідомив безпосереднього керівника Національну академію наук України у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час отримання 28.12.2022 на підпис відповіді на лист УСР від 15.12.2022 № 2877/55/119/01-2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи директором ДП «Науково-технологічний центр «Берилій» Національної академії наук України» (далі: Підприємство), являючись згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог ЗУ № 1700-VII, а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ № 1700-VII прийняв рішення про відмову в наданні УСР інформації та копій документів стосовно себе та вчинив дії шляхом підписання відповідного листа від 28.12.2022 № 18, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
05.05.2023р. постановою судді вказані матеріали об`єднані.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. ОСОБА_1 пояснив, що після отримання листа УСР повідомив про це Генерального директора ННЦ ХФТІ ОСОБА_2 , який порадив йому звернутись до юристів для підготовки відповіді, що він і зробив, а 28.12.2022р. підписав підготований лист.
Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах підтримав, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП; ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього документи,доходжу наступного:
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положеннями ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Диспозиції вищевказаних норм є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно з приміткою до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч. 1 ЗУ № 1700-VII, де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Виходячи з системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.
Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
За змістом ст. 172-7 КУпАП, - особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.
Відповідно до ст. 28 ЗУ № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1ст. 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п. 1, п. 2 ч.1ст. 3 ЗУ № 1700-VII.
Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ № 1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, віднесені до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена у п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ № 1700-VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Положення ст. 251 КУпАП передбачають, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Так, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що Постановою Бюро Президії Національної академії наук України від 26.01.2007 № 12 ОСОБА_1 призначений директором Підприємства.
Згідно п. 3 розд. 1 Контракту, укладеного 30.06.2022 з директором Підприємства ОСОБА_1 , керівник, який уклав цей контракт, є поважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами.
Відповідно до п. 6 розд. 2 вказаного Контракту, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдання підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.
Згідно з абз. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ № 1700-VII потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 ЗУ № 1700-VII реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ № 1700-VII приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.
Так, 28.12.2022 ОСОБА_1 прийняв рішення про відмову в наданні УСР інформації та копій документів стосовних себе та вчинив дії шляхом підписання 28.12.2022 відповідного листа вих. № 18.
При цьому у ОСОБА_1 виник приватний немайновий інтерес, зумовлений бажанням уникнення проведення стосовно себе перевірки на предмет дотримання вимог ЗУ № 1700-VII та уникнення адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за умови ненадання ним запитуваної інформації та копій документів, що суперечить його об`єктивності та неупередженості при прийнятті ним рішення під час обіймання посади директора, у зв`язку з чим, у даному випадку, має місце реальний конфлікт інтересів.
З листа Національної академії наук України вих.№ 10/22 від 08.02.2023 вбачається, що повідомлень від директора Підприємства ОСОБА_1 про наявність/відсутність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів до Національної академії наук України не надходило.
Частиною 5 ст. 28 ЗУ № 1700-VII встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Національне агентство з питань запобігання корупції листом № 93-06/6162-23 від 23.03.2023 повідомило, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 23.03.2023 зі зверненнями щодо роз`яснення з приводу наявності у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів та повідомленнями з цих питань до вказаного Національного агентства не звертався, тобто вказаний реальний конфлікт інтересів не врегульовано відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що вони є належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки містять у собі фактичні дані логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування і зібрані ці докази у порядку, встановленому КУпАП.
Твердження захисника про відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, як і посилання ОСОБА_1 на усне повідомлення ним Генерального директора ННЦ ХФТІ ОСОБА_2 про конфлікт інтересів, не підтверджене відповідними доказами та обов`язку повідомлення у порядку, визначеному положеннями ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, не змінює, а тому розцінюються судом критично, як спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7КУпАП - за ознаками: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст.172-7КУпАП - за ознаками прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
З матеріалів справи вбачається, що датою вчинення корупційних правопорушень є дата підписання ОСОБА_1 листа №18 від 28.12.2022р. на адресу УСР, а моментом виявлення цих правопорушень є дата складання протоколів за наслідками отримання відповідної необхідної для іх складання інформації та пояснень ОСОБА_1 , а саме, - 02.05.2023р.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи обставини вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладає на нього стягнення у виді штрафу в межах санкцій вказаних статей з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП.
У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
Керуючись ч.1, ч. 2 ст. 172-7, ст.ст. 33, 38, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч.1 ст.172-7 ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення:
-за ч.1 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот)грн.;
-за ч.2 ст. 172-7 КупАП у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
В силу ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.В.Єфіменко