Справа № 513/408/23
Провадження № 3/513/406/23
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Гамар В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

26 березня 2023 року о 16 годині 24 хвилини, ОСОБА_1 , по вул. Леніна в с.Долинка Білгород-Дністровського району Одеської області, керував автомобілем Форд Сієра, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на боді камеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що йому не відомо чому відносно нього складений адміністративний протокол. Вину не визнає. Він відмовився від продування в прилад Драгер, від проходження огляду в медичному закладі також відмовився, так як був тверезий. В нього є посвідчення водія, він водій з 2009 року. В нього вже була схожа ситуація, тому він не довіряє працівникам поліції. Дії працівників поліції він не оскаржував. Працівники поліції в його присутності не складали протокол і нічого йому не давали, тому він вважав, що конфлікт вичерпаний. Працівники поліції жезлом зупинили його транспортний засіб, але чому так далеко зупинився, пояснити не може.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гамар В.І. суду пояснив, що зміст протоколу його підзахисному не відомий, протокол складався без його участі. Обставини, які викладені в протоколі, не відповідають дійсності. Під час складання протоколу працівниками поліції було зазначено, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 по вул. Леніна в с. Долинка, але вже як три, чотири роки, вул. Леніна взагалі не існує. Крім того до матеріалів справи були долучені документи, а саме направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, але слід зазначити, що безпосередньо це направлення на руки ОСОБА_1 не надавалося, і складалося це направлення без присутності ОСОБА_1 . Також зазначається, що до протоколу додається рапорт та відеофіксація, один із рапортів датований 27 березня 2023 року, тобто вже поза строком складання протоколу. Щодо змісту самого правопорушення, працівником поліції зазначено, що відповідна особа відмовилася від проходження медичного огляду, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, то працівник правоохоронного органу повинен дотриматися Інструкції щодо проведення такого огляду, повинно було бути виписано направлення для проведення такого огляду до медичної установи, де вже медичний працівник повинен був здійснити такий медичний огляд. Правоохоронець має право здійснити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але не має права здійснити медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. До матеріалів адміністративного провадження також було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу, де вбачається, в кінці зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив старший інспектор відділення поліції, далі нерозбірливо, але напевне особа, яка складала цей протокол. Встановити обставини доставлення даної особи до медичного закладу не є можливим, оскільки ця особа не була доставлена туди взагалі. Також під час зупинки водія транспортного засобу, працівник правоохоронного органу суттєво порушив вимоги складання протоколу, вказана особа не була обізнана про свої права та обов`язки. Також на відеозаписі вбачається неможливість оглянути чи є вказана особа пристебнута паском безпеки, через велику відстань між зупиненим транспортним засобом і працівником поліції. Після зупинки транспортного засобу працівник правоохоронного органу не пред`явив посвідчення, не зазначив підстави зупинення транспортного засобу. Первинною вимогою працівника поліції було надати документи. Права ОСОБА_1 не були взагалі роз`яснені. У разі виявлення адміністративного правопорушення, працівник поліції повинен був почати складати протокол, а те, що працівник поліції говорить про те, що буде складено адміністративний протокол, не є тими належними діями або заходами які повинен вживати працівник правоохоронного органу. Зміст протоколу передбачає визначення місця події, визначення обставин події, повідомлення особі про її права та обов`язки, фіксація вказаної події за допомогою свідків або відеофіксації. Жодних дій працівником поліції не було здійснено. Вмовляння, або поведінка суб`єкта, жодним чином не впливає на дії правоохоронців. Протокол складався за відсутності громадянина ОСОБА_1 .

Також, у судовому засіданні 23 травня 2023 року представником ОСОБА_1 було оголошені письмові заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання 23 травня 2023 року працівники поліції Романець О.С. та ОСОБА_2 не прибули, оскільки вибули до м.Херсон, надали свої письмові пояснення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відео записом з місця події, на якому зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також відмова від проходження огляду в медичному закладі.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, відеозапис № 0000000__0002 (0:02:53). Під час спілкування, виявилося що в нього відсутнє посвідчення водія. На питання працівника поліції: «Куди ви їхали? (0:00:32), відповідь ОСОБА_1 : «На кладовище» (0:00:29). З відеозапису № 0000000_3261621_0003, на питання працівника поліції: "Чи вживали алкоголь перед керуванням (16:27:33) відповідь ОСОБА_1 : «Вчора да, сьогодні ні (16:27:36). На запропонування працівником поліції продути в прилад Драгер ОСОБА_1 відмовляється: «Ні не хочу» (16:27:45), проїхати до лікарні також відмовляється: «Ні, не хочу» (16:27:50).

При цьому, суд звертає увагу на те, що пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі була зрозумілою.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього - ПДР не містять.

За змістом ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не говорив про те, що не довіряє, а здійснював активні щодо можливості уникнення відповідальності, зокрема, вказав: « ОСОБА_3 увійдіть у моє положення; давайте трішки м`якіше; я б не виїхав, якщо б мене не попросили» (з 16:28:14 по 16:28:27).

Рапорт старшого інспектора СРПП відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27 березня 2023 року стосувався долучення відеозапису реєстратору до адміністративного матеріалу, і його складання 27 березня 2023 року, не є істотним порушення вимог законодавства.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суд, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_1 повідомив у судовому засіданні те, що він має посвідчення водія з 2009 року.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова