Справа № 3/714/346/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

не працюючого,

за ст. 183 Кодексу про адміністративні правопорушення України ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 травня 2023 року, ОСОБА_2 , 30 квітня 2023 року, о 19 год. 30 хв., здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме подзвонив на спеціальну лінію «102» та повідомив, що йому завдали тілесні ушкодження невідомі йому особи. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 183 КпАП України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 обставини з приводу того що подзвонив до поліції не оспорював, а навпаки підтвердив. Але цьому передувало те, що на час коли він разом із іншими друзями, односельцями знаходилися на дорозі поблизу магазину, що в с. Великосілля, Чернівецького району та смакували морозиво, до них підійшов односелець, його одноліток ОСОБА_3 та безпричинно став йому погрожувати побиттям, в т.ч. став його штурхати руками. Побоюючись за власне життя, він подзвонив на спеціальну лінію «102» та через деякий час на місце пригоди приїхали працівники поліції яким він розвів про обставини які мали місце. На час приїзду поліції ОСОБА_4 на місце не було. Після того як він надав пояснення працівникам поліції він пішов до дому де розповів усе матері.

Законний представник ОСОБА_2 матір ОСОБА_1 підтвердила що про обставини які мали місце 27 травня 2023 року вона дізналася зі слів сина. Самих подробиць не знає але водночас просила врахувати вік сина через що останній звернувся до поліції.

Заслухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши додані до протоколу письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 183 КпАП України передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та законна діяльність спеціальних служб (для цілей цього Кодексу під спеціальними службами розуміється, серед інших, і поліція, а об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику, зокрема, поліції. Дії особи при цьому спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліція. Особа викликає поліцейського ніби - то для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, зокрема.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовує Закон України «Про національну поліцію».

За змістом ст. 2 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний, серед іншого: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно - правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь - якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Як випливає із протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2 , останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме подзвонив на спеціальну лінію «102» та повідомив, що йому завдали тілесні ушкодження невідомі особи.

Вказане є свідченням того, що ОСОБА_2 дійсно повідомив поліцію про те, що відносно нього було застосовано фізичне насильство сторонньою особою та метою цього було отримання відповідної допомоги від співробітників поліції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності : виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, на органа поліції покладено обов`язок щодо зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення та відібранням пояснень як від самого правопорушника так і свідків, очевидців події, роз`яснити правопорушнику його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

З огляду на встановленні обставини справи, ураховуючи що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку що ОСОБА_2 не порушив вимоги ст. 183 КУпАП, оскільки його дії по виклику поліції не були спрямовані на зрив нормальної роботи поліції і такої мети він не переслідував, а навпаки бажав отримати допомоги від правників поліції.

Одночасно, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Частина 1 ст. 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а доказів, які би поза розумним сумнівом доводили, те що ОСОБА_2 діяв з умислом зірвати нормальну роботу поліції здійснивши завідомо неправдивий виклик, то провадження по даній адміністративній справі відносно останньої підлягає закриттю, через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КпАП України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 183 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя :