Справа № 156/486/23
Провадження № 3/156/249/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , оператора автоматичної лінії ТзОВ «Кроноспан»,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності Лісневський В.Г.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно протоколу серії ААБ № 070870 від 26.04.2023 року, 26.04.2023 року о 15 год 50 хв. в с. Будятичі по вул. Іваничівське шосе біля буд. № 6, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу Мерседес Віто д.н.з. НОМЕР_2 на залізнодорожньому переїзді, не дотримався безпечного інтервалу та не врахував дорожньої обстановки, що призвело до зіткнення транспортного засобу Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 з бетонними спорудами залізнодорожнього переїзду. Внаслідок цього транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день він їхав у напрямку смт. Благодатне зі швидкістю близько 60-70 км/год. Перед ним їхав автомобіль Мерседес Віто. Обгін автомобіля Мереседес він розпочав перед тим, як почалася суцільна смуга руху перед залізнодорожним переїздом, приблизно за 70 м від переїзду. Однак, завершити маневр обгону до залізнодорожного переїзду він не встиг. Під час обгону, ОСОБА_2 , який був за кермом автомобіля Мерседес, не увімкнувши лівий покажчик повороту, виїхав на зустрічну смугу руху, якою попутно він вже рухався. Тому, з метою уникнення ДТП, він змушений був змінити напрямок руху ліворуч та заїхав у стовпчики залізнодорожнього переїзду. Одразу після ДТП ОСОБА_2 свою вину визнав і сказав, що змушений від`їхати. Згодом повернувшись, пояснював, що об`їжджав їжака. Їжака він дійсно бачив, однак той лежав посередині дороги. Його автомобіль з місця ДТП не з`їжджав, тоді, як Мерседес не був на тому самому місці. З приводу обгону автомобіля у недозволеному місці він вину визнає, в результаті чого працівниками поліції на нього було винесено відповідну постанову. З метою уникнення ДТП він гальмував, однак чому у схемі ДТП немає слідів гальмування він не знає. Схему ДТП працівниками поліції намальвано від руки однак таку він підписав. Водія автомобіля Ланос, який рухався перед автомобілем Мерседес працівники поліції не встановили. Свою вину у вчиненому не визнав, оскільки переконаний, що вчинив ДТП з вини ОСОБА_2 , який створив для нього аварійну обстановку.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 здійснював об`їзд тоді, як ним здійснювався обгін; не вказано які матеріальні збитки завдано внаслідок ДТП та кому належать збиті ОСОБА_1 бетонні стовпці. Матеріальні збитки завдано лише ОСОБА_1 . Окрім того вказав, що схема ДТП є некоректною, тому доказом у справі бути не може.

ІІІ. Джерела права та застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом. При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушенняправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна настає адміністративна відповідальність.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293967 від 26.04.2023 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки складений повноважною особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи, та зібрані по справі докази.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070870 від 26.04.2023 року;

- рапортом № 2784 від 26.04.2023 року відповідно до якого 26.04.2023 року зі служби 102 надійшло повідомлення про подію, яка зареєстрована ЄО № 2784 від 26.04.2023 року як ДТП;

- схемою місця ДТП, яка сталася 26.04.2023 року;

- письмовими та усними поясненями ОСОБА_2 від 26.04.2023 року;

- постановою про адміністративне правопорушення серії БАД № 735196 від 26.04.2023 року про порушення ОСОБА_1 п. 14.6б) ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 123 КУпАП.

Також в судовому засіданні як свідок був допитаний ОСОБА_2 , який показав, що того дня він їхав у смт. Іваничі. Перед ним їхав автомобіль, і позаду автомобіль марки Ауді. Перед залізнодорожним переїздом, на своїй смузі дороги, він побачив невідомий об`єкт (як потім виявилося, це був їжак) і вирішив його об`їхати. Він подивився у дзеркало і побачив, що автомобіль Ауді рухається позаду нього, ближче розділювальної смуги, на відстані близько 80 м, тому, увімкнувши покажчик повороту, здійснив маневр - об`їзд перешкоди, взявши авто ліворуч, а перешкоду між колесами, однак не виїжджаючи на зустрічну смугу руху. Після чого він почув позаду грехіт, увімкнув аварійну світлову сигналізацію та, проїхавши залізнодорожний переїзд, він зупинився. Вийшовши з автомобіля він побачив, що водій ОСОБА_4 збив чотири стовпчики з лівої сторони переїзду. Підійшовши до автомоблія Ауді, водій ОСОБА_4 сказав, що хотів обігнати його, але побачивши, що він робить маневр, змінив напрямок руху. Вважає, що саме водій автомоблія ОСОБА_4 порушив правила обгону, не дотримався дистанції та бокового інтервалу. Окрім того, у водія автомобіля Ауді була ціла зустрічна смуга для руху, оскільки на зустріч ніхто не їхав. Коли приїхали працівники поліції ними було сказано, що у ДТП винен саме водій автомобіля Ауді, бо здійснював обгін на залізнодорожному переїзді. Спочатку вони намагалися мирно врегулювати справу, а після того, як він завіз дівчину додому та повернувся на місце ДТП, поліцейські склали протокол та схему ДТП. Коли працівники поліції складали схему ДТП, то автомобіль Ауді був переміщений на 30 м вперед.

Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_5 суду показав, що того дня він їхав з ОСОБА_1 в напрямку сел. Іваничі та перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля Ауді. Попереду них їхав автомобіль Мерседес Віто, перед яким рухалось ще два автомобілі. Близько за сто метрів від залізнодорожнього переїзду Водій ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ), не увімкнувши покажчик повороту, почав здійснювати обгін. Одразу за ним ОСОБА_1 теж почав здійснювати обгін автомобілів, що рухалися перед ним. Оскільки дистанція між автомобілями була незначна, то з метою уникнення аварії ОСОБА_1 почав гальмувати, однак відвернути ДТП не вдалося. Ствердив, що на дорозі стороннього предмету не було. Після ДТП ОСОБА_2 зупинився за залізнодорожним переїздом, разом з ним в автомобілі нікого не було. Після ДТП водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між собою домовились, ОСОБА_2 поїхав, а згодом повернувся. На запитання суду ОСОБА_5 ствердив, що здійснювати маневр обгону першим розпочав ОСОБА_2 . Чому у даній ситуації водій автомобіля ОСОБА_1 теж почав обгін вслід за автомобілем Мерседес пояснити не може, бо не є водієм.

До пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки такі особи є безпосередніми учасниками ДТП та мають заінтересованість у наслідках розгляду справи, у зв`язку з чим схильні давати пояснення виходячи з вигідного для кожного з них погляду.

Суд надає віри показам свідка ОСОБА_5 , оскільки такі не суперечать дослідженим судом доказам, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, а тому об`єктивних підстав ставити такі під сумнів у суду немає.

При цьому, твердження представника Лісневського В.Г. про те, що покази свідка ОСОБА_5 слід розцінити критично, оскільки він не є водієм і його покази є такими, що не можуть відповідати дійсності, суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_5 був присутнім при ДТП й особисто бачив події, що відбувалися, у зв`язку з чим йому відомі обставини справи, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення, незалежно від наявності у нього правового статусу водія. Окрім того, на запитання ОСОБА_3 . ОСОБА_5 ствердив, що у той день погода була ясна та він чітко бачив обставини ДТП.

На переконання суду, вказівка у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070870 від 26.04.2023 року про здійснення ОСОБА_1 об`їзду транспортного засобу Мерседес Віто не впливає на підтверджений належними доказами та встановлений судом факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Окрім того відповідно до постанови серії ВАБ № 735196 від 26.04.2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за те, що 26.04.2023 року о 15:30 год в с. Будятичі, вул. Іваничівське шосе, буд. 6 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив саме обгін транспортного засобу на залізничному переїзді, позначеному дорожнім знаком 1.29 ПДР "Одноколійна залізниця", чим порушив п.14.6 б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд виснував, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду повинен був дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, однак під час обгону транспортного засобу на залізнодорожньому переїзді не дотримався безпечного інтервалу та не врахував дорожньої обстановки, через що трапилося зіткнення транспортного засобу Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 з бетонними спорудами залізнодорожнього переїзду.

Заразом судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, так як суддею беззаперечно встановлено, що він, будучи учасником дорожнього руху порушив пункт 13.3 Правил дорожнього руху, через що трапилося зіткнення транспортного засобу Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 з бетонними спорудами залізнодорожнього переїзду, транспортний засіб пошкоджено та завдано матеріальні збитки.

Докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення адміністративного стягнення

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Ступінь вини правопорушника залежить від форми вини, з якою вчинено проступок. Вчинення правопорушення умисно відрізняється від вчинення його з необережності. В першому випадку ступінь вини порушника вищий. Деякі правопорушення може бути вчинено тільки умисно. В цих випадках для визначення ступеня вини порушника має значення вид умислу прямий чи непрямий. Якщо проступок вчинено з прямим умислом, то ступінь вини порушника може підвищити наявність корисливого або іншого низького мотиву.

Майновий стан правопорушника враховується при застосуванні адміністративних стягнень: штрафу, конфіскації, позбавлення спеціального права (в разі застосування позбавлення права керування транспортним засобом щодо професійного водія). При цьому враховується не тільки розмір заробітної плати особи, а й всі інші види її прибутку, який підлягає оподаткуванню, а також наявність або відсутність у неї утриманців.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (працездатний, вперше притягується до адміністратвиної відповідальності), його поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан (працевлаштований), відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, оскільки саме таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 124, ст. ст. 33, 34, 35, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) гривень 80 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко