Справа № 504/976/23
Номер провадження 3/504/905/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.04.2021р., видане РСЦ ГСЦ МВС Полтавської області,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023р. інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області Бровченко А.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №098769, згідно якого 12.02.2023р. о 21:50 год. за адресою: Одеська область Одеський (Лиманський) район а/д М-14, 21 км.+300м. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault» н/з НОМЕР_2 , з напівпричепом FSN н/з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» №000253. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

13.03.2023р. матеріали вказаної справи надійшли до Комінтернівського районного суду Одеської області та розподілені судді Жовтан П.В.

11.04.2023р. адвокатом Берестовим Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надано письмові пояснення (заперечення), в яких останній вказав, що в протоколі не вказані підстави проведення огляду на стан сп`яніння; ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд в закладі охорони здоров`я; в матеріалах справи відсутній акт огляду до висновку щодо результатів медичного огляду; під час огляду в лікарні не проводилися лабораторні дослідження, висновок не містить кількість промилле алкоголю в організмі ОСОБА_1 , сам огляд відбувався без присутності свідків, матеріали справи не містять доказу факту керування транспортним засобом.

В судовому засіданні 26.04.2023р. представник ОСОБА_1 - адвокат Берестовий Є.В. підтримав зазначені письмові пояснення. В подальшому адвокат Берестовий Є.В. неодноразово не з`явився в судові засідання, про дату, час та місце проведення яких був сповіщений своєчасно належним чином, про що міститься підтвердження в матеріалах справи (двічі подано клопотання про відкладення судових засідань на 25.05.2023р. та 20.06.2023р.)

В судові засіданні ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився жодного разу, зокрема в судове засідання, призначене на 03.08.2023р., згідно роздруківки за трек-номером «Укрпошти», поштове відправлення повернуто за зворотною адресою.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі наявних доказів.

Допитаний в судовому засіданні 03.08.2023р. інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області Бровченко А.М. пояснив, що 12.02.2023р., заступивши в складі екіпажу за адресою: Одеська область Одеський (Лиманський) район а/д М14, 21 км.+300м., на стаціонарний пост СП 25 «Центроліт», близько 21:50 год. було зупинено автомобіль«Renault» н/з НОМЕР_2 , з напівпричепом FSN н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . На території поста здійснюється перевірка документів осіб у зв`язку із введенням воєнного стану. Так, під час спілкуванням з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкірного покриву та протяжність мовлення. Коли вказаний громадянин вийшов з автомобіля, від нього також відчувався сильний запах алкоголю з порожнини рота. Він запропонував ОСОБА_1 пройти тест за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак останній відмовився від цього. Також він запропонував проїхати на огляд на стан сп`яніння до медичної установи, із чим ОСОБА_1 погодився. Проїхавши до медичної установи, водій ОСОБА_1 ухилявся від здачі аналізу, зухвало спілкувався з лікарями. Ним було запрошено поняті, щоб засвідчити відмову водія від проходження огляду, однак в останню мить ОСОБА_1 погодився та пройшов до кабінету для здачі біоматеріалу та виніс ємність із нею. Через деякий час їх запросив лікар та видав йому та ОСОБА_1 медичний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Повернувшись на місце скоєння правопорушення, ним був складений протокол про адміністративне правопорушення, а водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. Автомобіль не евакуювався, оскільки він не заважав руху, а від початку був припаркований на АЗС.

Судом було неодноразово здійснено виклик лікаря КНП «ООМЦПЗ» ОСОБА_2 разом із тим, останній в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином. З врахуванням дії воєнного стану, суд приходить до висновку по недоцільність відкладання судового засідання та вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, дослідивши письмові пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Берестового Є.В., суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №098769 від 13.02.2023р.;

-висновком №000253, складеному 12.02.2023р. о 23:335 год. (заповнений 13.02.2023р. о 00:25 год.) щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;

-письмовими поясненнями інспектора УПП в Одеській області Бровченко А.М. від 03.08.2023р.;

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

Згідно ч.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З відеозапису, дослідженого судом, чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, тому йому було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Відсутність в матеріалах справи копії направлення на огляду в медичний заклад жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п.п.3, 4, 15, 16, 19 розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, акт медичного огляду, не повинен бути долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а клопотань про витребування копії даного акту ОСОБА_1 та його представником не заявлялося.

Доводи адвоката Берестового Є.В. про те, що матеріали справи не містять доказу факту керування ОСОБА_1 , та те, що під час огляду в лікарні не проводилися лабораторні дослідження спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також показаннями інспектора ОСОБА_3 , описаними вище.

Твердження адвоката Берестового Є.В. про те, що в протоколі не вказані підстави для огляду на стан сп`яніння, є недоречними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення являє собою так званий акт обвинувачення, де фіксується суть правопорушення, яке ставиться у провину особі. Так, в протоколі вказано, що в зазначений день та час ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що являє собою суть інкримінованого йому правопорушення, в свою чергу підстави для проведені огляду це супутні процедурні моменти, зазначення яких в формулюванні фабули правопорушення не вимагається.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки ТСЦ МВС №5147 від 21.03.2023р. №31/15/5147/266 вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.04.2021р., видане РСЦ ГСЦ МВС Полтавської області, копія якого міститься в матеріалах справи, тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 23, 27, 33-35, 40-1, 245, 280, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан