Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1666/22
Провадження № 3/935/17/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2023 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши у режимі відео конференції адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 28.07.2022 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002820 від 26.07.2022, ОСОБА_1 26.07.2022 о 10:56 годині на автодорозі Шахворостівка-Осиковий Копець керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 26.07.2022 їхав з товаришем ОСОБА_2 , не керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду, оскільки не був водієм вказаного транспортного засобу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 26.07.2022 їхав з ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на автомобілі, який купив у ОСОБА_1 , проте ще не встиг переоформити документи, тому за документами вона належить ОСОБА_1 , за кермом був ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, зупинили працівники поліції, ОСОБА_2 не взяв з собою посвідчення водія, тому працівники поліції і склали постанову про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_4 пояснила, що 26.07.2022 зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч автомобілю патрульної поліції, за порушення ПДР України, оскільки водій не був пристебнутий паском безпеки, надалі виявили інші порушення ПДР України. ОСОБА_4 додала, що ОСОБА_1 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, ледь тримався на ногах, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння направлення на огляд водія працівниками поліції не було складено, оскільки на відеозаписі зафіксовано усну пропозицію ОСОБА_1 для проходження такого огляду. Чому відеозапис не відбувався безперервно та не долучено відеозапису з відео реєстратора автомобіля до матеріалів справи ОСОБА_4 не пам`ятає.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, свої доводи виклав у письмовому клопотанні, яке долучено до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язано водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського, долученого до матеріалів справи, який починається з того, що працівники поліції підходять до автомобіля, який знаходився на узбіччі дороги, за кермом вказаного транспортного засобу знаходився ОСОБА_1 , поруч сидів ОСОБА_2 , який в подальшому вийшов з автомобіля, працівник поліції не пояснив причину зупинку транспортного засобу, запитав у ОСОБА_1 (дослівно) «чи порядок у вас?», попросив пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб, у ході спілкування працівник поліції повідомив, що із салону автомобіля наявний запах алкоголю, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

У матеріалах справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 652234 від 26 липня 2022 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн, яку рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року було скасовано.

Відтак, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не убачається, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу та допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, отже вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а відповідно і суб`єктом правопорушення, передбаченого частино 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суд приходить до висновку про закриття провадження, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки, виходячи з оцінки усіх в сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, пояснень учасників справи, а також положень Правил дорожнього руху України, вина останнього у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України не доводиться поза розумним сумнівом.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 26.07.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко