ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1407/23 Справа № 201/3952/23 Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С. П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника, - адвоката Герман Ж.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

За постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі сімнадцяти тисяч гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

13 червня 2023 року на вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про існування постанови вона дізналася 05 червня 2023 року, оскільки розгляд справи відбувся без її участі та повідомлення. Її представник, - адвокат Лунін Н.П., дізнався про розгляд справи через реєстр та не повідомив її.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Герман Ж.Г. в судовому засіданні підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, просили його задовольнити.

Вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи стосовно обставин, покладених в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, виходжу з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Вказані норми закону вимагають додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді була винесена 03 травня 2023 року за участі адвоката Луніна Н.П., з яким відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 02 травня 2023 року, тобто за день до судового засідання ОСОБА_1 уклала угоду.

При цьому, останнім днем оскарження даної постанови від 03 травня 2023 року, з урахуванням вихідних днів, є 15 травня 2023 року.

Отже, будучи достеменно обізнаною через свого представника про наявність відносно неї справи та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 проявила інтерес до неї через досить значний тривалий час, а саме через місяць, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Зважаю також на те, що лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для поновлення пропущеного строку.

Отже, обізнаність адвоката Луніна Н.П. про наявність постанови від 03 травня 2023 року, спростовує посилання ОСОБА_1 про необізнаність із наявністю постанови судді, як поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Даний висновок повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі Пономарев проти України Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, вважаю, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання, не є поважними, а відтак, не можуть бути підставою для поновлення такого строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та апеляційну скаргу повернути особі, які її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко