Справа № 369/7659/22 Головуючий в суді І інстанції Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/3898/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись із цією постановою, 14 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що у розгляді справи судом першої інстанції участі він не приймав, а про існування постанови йому стало відомо 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом. Також, зазначає, що 19.01.2023 року Київським апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу. Постановами Київського апеляційного суду від 14.03.2023, від 03.04.2023, 13.06.2023 йому було відмовлено у поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року та повернуто його апеляційні скарги. Відтак, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і тому просить, відповідно до ст. 289 КУпАП, його поновити.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено судом 30 листопада 2022 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем строку на апеляційне оскарження постанови є 12 грудня 2022 року. Апеляційну скаргу подано до суду засобами електронного зв`язку 14 липня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає необхідним відмовити апелянту у поновленні строку апеляційного оскарження, з огляду на таке.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Частиною 2 ст.294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2022 року ОСОБА_1 направив до суду клопотання про відкладення судового засідання, зазначивши, що дізнався про дату судового розгляду справи шляхом отримання СМС-повідомлення від суду. Вказане судове засідання відкладено на 12 жовтня 2022 року, далі на 25 жовтня 2022 року, далі на 30 листопада 2022 року, проте, у судові засідання ОСОБА_1 не з`явився (а.с. 10-15).

Таким чином, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не вживав жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, яке безпосередньо стосується його інтересів, зокрема не подавав до суду заяв про отримання інформації щодо розгляду даної справи (відкладення судового засідання) чи про отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови.

Посилання скаржника на те, що він дізнався про оскаржувану постанову лише 02 січня 2023 року не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки згідно із положеннями КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з укладенням договору про надання правничої допомоги чи з отриманням копії судового рішення.

Будь-яких інших об`єктивних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що доводам ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження уже було надано оцінку у постанові Київського апеляційного суду від 14.03.2023, від 03.04.2023, 13.06.2023, якими йому було відмовлено у поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року та повернуто його апеляційні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищевикладене, зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки ним не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник