Справа № 352/1196/23
Провадження № 3/352/798/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р.м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Струтинського Р.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 191979 від 21.05.2023 р. вбачається, що ОСОБА_1 21.05.2023 р. о 17 год 26 хв в с. Ямниця по вул. Смицнюка керував автомобілем Honda н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому не визнав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Горин В.М. просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,пояснив, що при ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення виявлені наступні порушення складання адміністративних матеріалів, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 191979 від 21.05.202.3 року немає посилання на ті чи інші докази винуватості особи яка притягається до адміністративної відповідальності, до вищевказаного протоколу додаються матеріали адміністративної справи, які саме??? В даному протоколі немає посилання на відеозапис долучений до матеріалів справи, а також відсутні в матеріалах справи докази, підставою яких стала перевірка документів водія та подальший огляд на стан сп`яніння. При цьому із запису взагалі не зрозуміло, які у поліцейських були мотиви та підстави для зупинки водія даного транспортного засобу. Працівниками поліції ОСОБА_1 під нас їхнього спілкування було оголошено що в нього розширені зіниці очей які не реагують на світло, та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак на який саме огляд та яке сп`яніння йому інкримінують та направляють останній не розумів, пояснив що нічого не вживав, оскільки жодного Направлення на огляд на стан сп`яніння йому не виписувалось та не вручалося, даний факт підтверджується відео з бодікамери поліцейського. В направленні на огляд на стан сп`яніння що перебуває у матеріалах справи ОСОБА_1 не вказано на який саме огляд 21.05.2023 року його направляли. Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст. 130 відсутні.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є факт керування транспортним засобом особою, перебуваючи при цьому у стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій. Дана правова позиція висловена у постанові Верховного Суду від12.11.2019 справа №234/14062/16-к.

У рамках розгляду даної справи встановлено відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 21.05.2023 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, беручи до уваги заперечення ОСОБА_1 та його представника, відеозапис, що міститься в матеріалах справи, на якому ОСОБА_1 заперечує свою вину, також те, що поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення повієм правил дорожнього руху, тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, приходжу до висновку, що дані докази не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та є об`єктивною стороною такого правопорушення, та не доводить факту керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, приходжу до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ