Справа № 404/4141/23
Номер провадження 3/404/1504/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю прокурора Солопова В.Ю., захисника Пільгуя О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України та будучи поліцейським, а отже особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яку поширюються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, з 07.01.2023 по 20.04.2023 року, використовуючи належний їй автомобіль «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , займалася іншою оплачуваною діяльністю, а саме наданням послуг із перевезення «таксі», чим порушила вимоги пункту 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Так, Наказом ДПП НПУ №1068 о/с від 22.08.2022 року призначено інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Рамазанову Т.С. (0173962).

Згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів МВС 08.12.2022 року зареєстровано автомобіль «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1

07.01.2023 року о 21 год. 33 хв. ОСОБА_1 написала в особисті повідомлення адміністратору групи «Переселенцям в Кропивницькому» ОСОБА_2 у месенджері Viber про можливість додавання до повідомлень з нічними таксистами ще номеру з іменем Ніка, що і було зроблено ОСОБА_2 07.01.2023 року о 21 год. 39 хв.

31.03.2023 року та 01.04.2023 року ОСОБА_1 надавала двічі послуги з перевезення «таксі» на власному автомобілі «VOLVO V50» сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , з м. Кропивницького до с. Бережинка Кропивницького району ОСОБА_3 , який телефонував ОСОБА_1 декілька разів на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_4 надала останньому номер мобільного телефону НОМЕР_3 . За послуги перевезення «таксі» ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 350 гривень.

06.04.2023 року ОСОБА_5 за номером мобільного телефону НОМЕР_2 домовилась із ОСОБА_1 про надання послуги перевезення «таксі». У подальшому ОСОБА_1 на автомобілі «VOLVO V50» сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 забрала ОСОБА_5 за адресою: м. Кропивницький по вул. Дворцова, 53/29 та перевезла до вул. Поповича, буд. № 1, де розташований залізничний вокзал. За послуги перевезення «таксі» ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_5 гроші кошти в сумі 150 гривень.

11.04.2023 року ОСОБА_6 за номером мобільного телефону НОМЕР_2 домовився із ОСОБА_1 про надання послуги перевезення «таксі». В подальшому дівчина з чорним волоссям на автомобілі «VOLVO V50» сірого кольору забрала ОСОБА_6 за адресою: м. Кропивницький по вул. Вокзальна, буд. № 26 та перевезла до вул. Поповича, буд. № 1, де розташований залізничний вокзал. За послуги перевезення «таксі» остання отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 гривень.

12.04.2023 ОСОБА_7 за номером мобільного телефону НОМЕР_2 домовилась із ОСОБА_1 про надання послуги перевезення «таксі». У подальшому ОСОБА_1 на автомобілі «VOLVO V50» сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 забрала ОСОБА_7 за адресою: м. Кропивницький по вул. Маланюка буд. № 22 та поїхали до вул. Поповича, буд. № 1, (Залізничний вокзал), де забрали знайомого ОСОБА_7 та перевезла до вул. Миру, після чого знайомий ОСОБА_7 розрахувався із ОСОБА_1 надаючи за послуги перевезення «таксі» грошові кошти в сумі 150 гривень.

Згідно з відповіддю № 5256/41/34/01-2023 від 03.05.2023 року Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_1 не перебувала на службі 29.03.2023, 31.03.2023 (в денний час), 01.04.2023 (в денний час), 07.04.2023, 11.04.2023 та 12.04.2023 (у нічний час 00:01 - 01:35).

У період часу з 07.01.2023 року по 20.04.2023 року ОСОБА_1 отримала дохід у сумі - 750 гривень від роботи за сумісництвом, а саме систематичного надання послуг перевезення «таксі».

Таким чином, інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , порушила вимоги пункту 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», будучи поліцейським, а отже особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яку поширюються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, з 07.01.2023 року по 20.04.2023 року займалася іншою оплачуваною діяльністю, а саме надання послуг із перевезення «таксі», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона дійсно є власником транспортного засобу «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але використовує його виключно для власних потреб, переважно у денний час доби, задля того, щоб діставатись до місця несення служби, а також у власних потребах у вихідні дні. Під час дії комендантської години вказаний транспортний засіб не використовувала, перевезенням громадян з наданням оплачуваних послуг ніколи не займалась та не займається по теперішній час. З приводу повідомлення інформації до поліції про те, що вона займається сумісництвом, зазначила, що повідомив про вказане її знайомий ОСОБА_3 , з яким в неї раніше були близькі стосунки, які на теперішній час припинились. У зв`язку з цим, на ґрунті неприязних відносин, оскільки вона відмовила у подальшій близькості, він повідомив неправдиві дані про надання нею послуг таксі до правоохоронних органів. Крім того, пояснила, що іноді свій автомобіль надавала знайомій ОСОБА_8 , яка і здійснювала пасажирські перевезення в якості таксі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пільгуй О.М. у судовому засіданні надав аналогічні пояснення та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор вважав встановленими та доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 05.07.2023 року пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 , оскільки вона здійснювала пасажирські перевезення в якості таксі, якими він користувався 2 рази, а саме в кінці березня 2023 року та 01.04.2023 року. Так, в кінці березня 2023 року він зателефонував на номер телефону, який знайшов у додатку «Вайбер», після чого до нього ввечері приїжджала ОСОБА_1 на автомобілі «Volvo», темного кольору, яка відвезла його з с.Кетрисанівка додому в с.Бережинка Кіровоградської області, за що він сплатив останній 150 грн. При цьому під час вказаної поїздки вони познайомились та ОСОБА_1 надала йому свій інший, особистий, номер телефону. У подальшому 01 квітня 2023 року він знову зателефонував ОСОБА_1 на особистий номер телефону та домовився про надання йому послуг таксі. Так, пізніше ОСОБА_1 з кінцевої зупинки маршрутного таксі «113» відвезла його додому в с.Бережинка Кіровоградської області. У подальшому він на сторінці «Управління патрульної поліції в Кіровоградській області» в соціальній мережі «Фейсбук» побачив фото ОСОБА_1 у формі поліцейського, та зрозумів, що вказані послуги таксі йому надавала працівник поліції, у зв`язку з чим вирішив анонімно повідомити про вказане до чат-боту поліції. Однак, під час надання пояснень, свідок ОСОБА_3 повідомив суду про те, що він знав ОСОБА_1 ще з літа 2022 року. Пояснив, що він познайомився з ОСОБА_1 у липні 2022 року, в той час, коли остання переїздила із Луганської області та здійснювала пошук житла. Так, вони почати спілкуватись та між ними почались близькі стосунки. При цьому вони не проживали разом, але зустрічались близько 5 разів кожного місяця. Також вказав, що знав, що вона працює в поліції, однак достовірно цей факт йому не був відомий, оскільки він не бачив її службового посвідчення. Після припинення у лютому 2023 року їх відносин, він дізнався, що займатися сумісництвом заборонено законом та вирішив анонімно повідомити про це до чат-боту поліції. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що дізнався, що вказані дії ОСОБА_1 є сумісництвом із власних джерел, спочатку повідомивши суду про те, що самостійно прочитав Закон України «Про національну поліцію», а потім повідомивши, що він має юридичну освіту та відповідних знайомих-однокурсників, з якими в ході спілкування дізнався, що вказані дії ОСОБА_1 є незаконними. У подальшому, після його анонімного повідомлення, до нього звернувся працівник поліції, якому він надав свої письмові пояснення.

При цьому, у судовому засіданні, яке мало місце 13.07.2023 року, свідок ОСОБА_3 повідомив суду про те, що надані письмові пояснення, а також попередньо надані пояснення у судовому засіданні не відповідають дійсності. Пояснив, що він обмовив ОСОБА_1 щодо того, що вона займалась пасажирськими перевезеннями, з огляду на таке. Так, 18.06.2022 року вони познайомились із ОСОБА_1 та в них почались близькі стосунки. У квітні 2023 року їх стосунки припинились, але у нього залишилися почуття до ОСОБА_1 . Через душевні страждання, які настали у зв`язку з їх розлученням, він вирішив помститись ОСОБА_1 та повідомив неправдиві дані до чат-боту поліції. Наголосив, що ОСОБА_1 жодного разу не займалась пасажирськими перевезеннями в якості таксі та не перевозила його як водій таксі, а пояснення були складені фактично поліцейським.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив суду, що ні з ким із учасників судового провадження він не знайомий, та раніше не бачив ОСОБА_1 , яка перебувала в залі судового засідання. Також пояснив, що 11.04.2023 року він дійсно користувався послугами таксі. Так, в квітні 2023 року він у мобільному додатку знайшов номери телефонів осіб, які надають послуги таксі у нічний час. Після цього він обрав водія на ім`я ОСОБА_9 , з номером телефону НОМЕР_4 та написав останній у додаток «Вайбер» про те, що йому необхідні послуги пасажирських перевезень у нічний час доби, а саме комендантську годину, щоб дістатись до залізничного вокзалу на потяг, який відправляється о 01 год. 17 хв. На вказане йому повідомили, що є вільний час на 00 год. 20 хв., на що він погодився та у зазначений час до нього приїхав автомобіль «Volvo» темного кольору. Хто саме перебував за кермом, він не бачив, оскільки сидів на задньому пасажирському місці, імовірно по голосу водієм була жінка з довгим темним волоссям. У подальшому, в кінці поїздки він сплатив водію 100 грн. При цьому зазначив, що при відібранні письмових пояснень працівник поліції не пред`являв йому фото для впізнання, як це відображено у матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що їй знайома ОСОБА_1 , яка присутня в залі судового засідання. Так, 12 квітня 2023 року вона викликала таксі додому за адресою: вул. Маланюка, 22 у м. Кропивницькому, щоб дістатись в нічний час, у період дії комендантської години, до залізничного вокзалу, щоб забрати з потяга свого знайомого. За кермом автомобіля була ОСОБА_1 , яка і надала послуги таксі. У ході спілкування водій ОСОБА_1 повідомила, що вона є переселенкою з Луганської області. У подальшому, її знайомий сплатив водію 150 грн. Крім цього вказала, що згодом до неї звернувся працівник поліції, який надав 4 фото для впізнання жінки, яка здійснювала пасажирські перевезення, на одній з яких вона впізнала ОСОБА_1 , як особу, яка надавала послуги таксі, та надала письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_8 , яка залучена стороною захисту у судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_1 є її знайомою. Будь-яких фактів з приводу надання ОСОБА_1 послуг в якості таксі їй не відомо. Пояснила, що у період лютого-квітня 2023 року вона не працювала, жодних доходів не мала, виховує малолітню дитину. У зв`язку з цим вона попросила ОСОБА_1 надати їй автомобіль в користування, коли автомобіль буде їй не потрібен, задля того, щоб вона іноді займалась пасажирськими перевезеннями в якості таксі. Так, вона близько 2 разів на тиждень у період з лютого по квітень 2023 року користувалась вказаним автомобілем з дозволу ОСОБА_1 та надавала послуги таксі. Зазвичай вона підвозила пасажирів до залізничного вокзалу у період дії комендантської години, та іноді у зворотньому напрямку теж брала пасажирів. Такий маршрут був обумовлений тим, що у пасажирів був наявний квиток на потяг, та це обґрунтовувало причину її пресування у комендантську годину для працівників поліції. У квітні 2023 року вона влаштувалась на постійну роботу та автомобіль ОСОБА_1 більше не використовувала.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення № 1/2023 від 25.05.2023 року (а.с. 1-10), рапорт (а.с. 11), скріншоти повідомлень (а.с. 12), наказ № 1068 о/с від 22.08.2022 року про призначення ОСОБА_1 інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України(а.с. 15), довідку про дату та час несення служби ОСОБА_1 (а.с. 16), довідку по картковому рахунку (а.с. 35), письмові пояснення ОСОБА_3 із доданими скріншотами (а.с. 36-40), письмові пояснення ОСОБА_5 та додаток до них (а.с. 41-42), письмові пояснення ОСОБА_6 та додатки до них (43-47), скріншот (а.с. 48), письмові пояснення ОСОБА_7 та додаток до них (а.с. 49-50), письмові пояснення ОСОБА_2 з доданими скріншотами повідомлень (а.с. 55-67), скріншоти спілкування працівників поліції з громадянкою на ім`я ОСОБА_10 (а.с. 68, 70-75), рапорт (а.с. 76), реєстраційну картку транспортного засобу «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 77), витяг із фотофіксацією з камер відеоспостережень, на якому зафіксовано автомобіль «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 78-92), рапорт № 1536 від 19.04.2023 року про надходження інформації на службу «102» про те, що працівник поліції ОСОБА_1 на автомобілі «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в комендантську годину займається перевезенням громадян, надаючи платні послуги (а.с. 103), довідку про результати звернення № 1536 від 19.04.2023 року (а.с. 104-106), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 107-108, 109).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, прокурора, свідків, дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із таких обставин.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-4 КУпАП передбачена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту).

З об`єктивної сторони вищевказане правопорушення характеризується діянням, яке полягає у порушенні обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, а саме порушенні особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Згідно з п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є поліцейські.

Положеннями ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» (Обмеження, пов`язані зі службою в поліції) визначено, що на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 1068 о/с від 22.08.2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України.

Водночас, згідно з вимогами ст. 102-1 КЗпП та ст. 19 Закону України «Про оплату праці» сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або в роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

При цьому суду не надано достатніх достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 уклала трудовий договір з іншим роботодавцем та у вільний від роботи (служби) час виконувала будь-яку іншу роботу, тобто займалась сумісництвом поряд із основним місцем роботи (служби).

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину те, що остання на посаді поліцейського з 07.01.2023 по 20.04.2023 року, використовуючи належний їй автомобіль «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , займалась іншою оплачуваною діяльністю, а саме наданням послуг із перевезення «таксі».

Відповідно до вимог закону формулювання суті обвинувачення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його мотивів і форми вини, а докази мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які б виключали сумніви з приводу їх достовірності на обгрунтування висновку про винуватість особи.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що діяльність із перевезення пасажирів регулюється зокрема Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18 лютого 1997 р. №176 та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями п.86 Розділу IV Постанови КМУ від 18 лютого 1997 р. № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» (далі за текстом також Постанова) визначено, що автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Для надання послуг таксі автомобільні перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства та обладнані відповідно до встановлених технічних вимог транспортні засоби, відповідну ліцензію.

Відповідно до п.96 Постанови організація надання послуг з перевезення на таксі та легковим автомобілем на замовлення за попереднім замовленням за допомогою дистанційних засобів зв`язку здійснюється суб`єктами господарювання, які надають інформаційно-диспетчерські послуги (далі - суб`єкт господарювання), уклали відповідні договори з автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками.

Згідно з пунктами 104, 105 Постанови для надання послуг з перевезення легковими автомобілями на замовлення (далі - перевезення на замовлення) автомобільний перевізник зобов`язаний використовувати транспорті засоби, які належать йому на праві власності чи користування, що підтверджується відповідними реєстраційними документами, мати відповідну ліцензію.Організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Крім того, відповідно до п. 30.3 (й) ПДР розпізнавальним знаком «Таксі» є квадрати контрастного кольору (сторона - щонайменше 20 мм), які розміщені у шаховому порядку у два ряди. Знак встановлюється на даху транспортних засобів або наноситься на боковій їх поверхні. При цьому повинно бути нанесено щонайменше п`ять квадратів. Ілюстрація вказаного знаку міститься у додатку № 4 «Розпізнавальні знаки» до ПДР та відповідає зображенню «шахової дошки».

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно-правові акти, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність ліцензії у власника (користувача) транспортного засобу, який використовується як таксі, є обов`язковою. Натомість, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 отримувала таку ліцензію, а тому такі дії за відсутності ліцензії не можуть кваліфікуватись як надання послуг таксі.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи також не містять відомостей щодо обладнання транспортного засобу для використання його в якості таксі, а також використання його згідно з вимогами, викладеними у Постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», які наведено раніше. Усі долучені докази не містять відомостей, які б свідчили про обов`язкові розпізнавальні ознаки та позначення такого транспортного засобу як таксі, як вказаного вимагають положення п. 30.3 (й) ПДР та ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, аналізуючи письмові пояснення свідків ОСОБА_5 (а.с. 42), ОСОБА_6 (а.с. 44), ОСОБА_7 (а.с. 50) та громадянки на ім`я ОСОБА_10 (а.с. 72-73), суд наголошує на тому, що останні дійсно підтвердили, що користувались послугами «таксі», які надавала особа на ім`я ОСОБА_9 . На це їм для впізнання було пред`явлено фотознімок ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повідомили, що на вказаному фотознімку зображено саме ту особу, яка надавала їм послуги «таксі». Свідок ОСОБА_6 та громадянка на ім`я ОСОБА_10 повідомили, що обличчя дівчини, яка надавала їм послуги з перевезення, вони не бачили. Водночас, в ході пред`явлення фотознімка ОСОБА_1 для впізнання працівниками поліції жодним чином не було з`ясовано, за якими саме ознаками свідки зможуть впізнати особу водія, фотознімок було пред`явлено без надання будь-якої альтернативи вибору, що ставить під сумнів допустимість зібрання доказів у такий спосіб. Крім того, на вказаних додатках відсутній підпис особи, яка впізнає, а зазначено лише особу, яка оформила такий додаток.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що в судовому засіданні було отримано пояснення свідка ОСОБА_6 , який вказав, що працівник поліції жодного фотознімку для впізнання йому не пред`являв, а ОСОБА_1 він впізнати не може. Повідомив лише те, що водієм таксі імовірно була жінка з довгим темним волоссям.

Більше того, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 який у судовому засіданні неодноразово змінював свої пояснення, а у подальшому вказав, що він обмовив ОСОБА_1 та насправді остання не займалась пасажирськими перевезеннями.

Свідків ОСОБА_5 та громадянку на ім`я ОСОБА_10 судом не було опитано у зв`язку з тим, що останні неодноразово повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи, проте у судові засідання не з`явились, а сторона обвинувачення не забезпечила явку вказаних свідків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що працівниками поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано витяг із фотофіксацією з камер відеоспостережень, на якому зафіксовано переміщення автомобіля «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 78-92), використовуючи який ОСОБА_1 здійснювала пасажирські перевезення. Водночас, з долучених до матеріалів справи фотознімків неможливо встановити особу, яка перебуває за кермом вказаного автомобіля, та навіть із достовірністю стверджувати про її стать. При цьому, як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , надавала вказаний транспортний засіб знайомій ОСОБА_8 , яка повідомила, що це вона здійснювала пасажирські перевезення в якості таксі у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Окрім цього, на вказаних фотознімках із камер відеоспостереження неможливо встановити взагалі, чи здійснювались у вказаному місці та вказаний час пасажирські перевезення, оскільки із долучених фотознімків не вбачається наявність будь-яких пасажирів в салоні автомобіля.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться фотознімки руху транспортного засобу «Volvo V50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема о 07:41 год. 01.04.2023 року. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1-7) та письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 35-37) ОСОБА_1 у вказаний час здійснила перевезення останнього, надаючи йому послуги «таксі». Натомість, відповідно до довідки про дату та час несення служби ОСОБА_1 , виданою заступником начальника відділу чергової частини УПП в Кіровоградській області ДПП Каращуком В., ОСОБА_1 в даний проміжок часу перебувала на чергуванні (а.с. 16). При цьому безпосередньо у суді в останніх поясненнях ОСОБА_3 спростував вказані обставини. Таким чином, суд констатує неузгодженість наданих доказів між собою та ставить під сумнів достовірність тверджень працівників поліції про те, що саме ОСОБА_1 використовувала вказаний автомобіль та здійснювала пасажирські перевезення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 посилаються на те, що остання задля здійснення нею пасажирських перевезень та комунікації з пасажирами використовувала номери мобільних телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_5 . При цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані номери мобільних телефонів належать саме ОСОБА_1 суду не надано.

Також, суд зауважує, що фактично єдиним джерелом доказу на підтвердження факту надання пасажирських перевезень в якості таксі ОСОБА_1 є пояснення свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні впізнала ОСОБА_1 за індивідуальними ознаками, а саме за довгим темним волоссям. При цьому надані пояснення не можуть розцінюватись судом як єдиний і беззаперечний доказ винуватості ОСОБА_1 , з огляду на очевидні розбіжності наведених вище доказів, спростування пояснень ОСОБА_7 іншими поясненнями, які у сукупності не дають суду підстав прийти до висновку, що саме ОСОБА_1 здійснювала вказані пасажирські перевезення, зважаючи на очевидні сумніви, які не спростовані.

Таким чином, надані суду вищенаведені докази на думку суду є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, оскільки в основу ставлення їй у провину вказаного правопорушення покладено лише пояснення свідків, які нібито користувались послугами таксі. При цьому, жодних інших достатніх доказів, які підтверджують факт вчинення останньою протиправних дій, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляди справи судом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р.), заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-4 КУпАП.

Керуючись ст. 172-4, п.1 ст.247, ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровоград В.В. Поступайло