Дата документу Справа № 333/101/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/101/23 Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/807/602/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Мельнікова В.Є., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мельнікова В.Є. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжявід 10 липня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою суддя місцевого суду встановив, що ОСОБА_1 20.12.2022 року о 22 годині 40 хвилин, у м. Запоріжжя, по вулиці Новокузнецька біля будинку 6 керував автомобілем BMW 528 держномер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагує на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Мельніков В.Є звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом першої інстанції допущений спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так зазначає, що місцевий суд прийшов до висновків, які не підкріплені жодним належним доказом, а послався лише на матеріали, які направлені працівниками поліції до суду та на їх припущення, що відповідно до діючого законодавства не може бути доказом у справі. Вказує, що судом не з`ясовано всіх обставин справи, в тому числі шляхом допиту усіх свідків.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування, а надав відмову від проходження медичного огляду оскільки не зміг його пройти з фізіологічних причин.

Крім того, судом не взято до уваги, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, що надає підстави вважати про перекручення фактів.

Сторона захисту вважає, що у працівників патрульної поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній не порушував правил дорожнього руху.

Просить скасувати постанову суду, провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Мельнікова В.Є., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Мельнікова В.Є., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 409565 від 21.12.2022 року підтверджується:

- направленням на огляд до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8953 21.12.2023 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння:звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, а також що огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження;

- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8953 від 21.12.2022 р., складеного о 01 годині 40 хвилин, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду, що засвідчив своїм особистим підписом;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №8953 від 21.12.2022 р., в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив про відмову від медичного огляду, що також засвідчив своїм особистим підписом. При цьому, відомостями акту медичного огляду зафіксований зовнішній вигляд обстежуваної особи, її поведінка, стан свідомості, орієнтування на місці, вегетативно-судинні реакції, рухова сфера;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD- дисках, що долучені до матеріалів справи.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння були йому оголошенні та вказані поліцейським в направленні на огляд водія від 21.12.2022 р., що також зафіксовано відеозаписом події, зокрема: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У переглянутому відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку з оголошенням працівниками поліції причини такої зупинки, виявлення у транспортному засобі ОСОБА_1 предмети схожі на гранату, пістолет та наркотичний засіб рослинного походження, про наявність якого повідомив сам ОСОБА_1 , огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з оголошенням працівниками поліції виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагує на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Також відео фіксує відмову ОСОБА_1 від запропонованого йому огляду, далі надає згоду. Також зафіксовано прибуття ОСОБА_1 із працівниками поліції до медичного закладу. Спілкування ОСОБА_1 із лікарем-наркологом. Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оголошення працівником поліції ОСОБА_1 його прав. Складання протоколу.

Крім того відеозаписом події зафіксовано як ОСОБА_1 при спілкування з працівниками поліції повідомляє, що вживає тільки «траву», більше нічого не вживає, навіть не п`є» (диск № 4, час запису 01:00:30).

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмову водія від огляду підтверджено відеозаписом, медичним висновком та актом КНП «ОКЗНПД» ЗОР, в яких ОСОБА_1 власноруч зазначив про таку відмову та засвідчив своїм підписом.

Таким чином, працівниками поліції дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП за об`єктивних обставин відповідної підозри.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а не зміг його пройти з фізіологічних причин апеляційний суд виходить з наступного.

Так матеріали справи містять направлення на огляд до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8953 21.12.2023 року, який фіксує виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, висновок та акт медичного огляду, які засвідчують факт відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду, в яких він власноруч поставив підпис. Фіксують даний факт і відеозаписи події, з яких убачається, що ОСОБА_1 спочатку надав відмову працівникам поліції від запропонованого огляду, згодом надав згоду. Був доставлений працівниками поліції до КНП «ОКЗНПД» ЗОР, та у медичному закладі надав відмову від проходження запропонованого медичного огляду.

При цьому відеозаписом події зафіксовано, що ОСОБА_1 не виявляв наміру дійсно пройти процедуру медичного огляду, між тим не зазначав про неможливість його проходження через причини, які б можна було віднести до поважних, зокрема і через фізіологічні, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Така поведінка ОСОБА_1 вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Наведена ОСОБА_1 версія щодо неможливості пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі із фізіологічних причин з`явилася під час розгляду справи у суді першої інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, давали суду підстави для критичної оцінки пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу, що були надані ОСОБА_1 для здачі біоматеріалу.

Відомості з матеріалів справи свідчать про тривалий проміжок часу з моменту зупинки водія (22.40 год.) до часу його відмови здати у медичному закладі біоматеріал (01.40 год.) переконують апеляційний суд у достатності у ОСОБА_1 часу для його здачі, що обумовлено також і фізіологічними потребами людини.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо свідомої відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти повний медичний огляд і, на переконання апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу, не виявлено.

Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбаченийп.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

При цьому, відеозапис події, який міститься в матеріалах справи (диск №1) демонструє оголошення працівниками поліції причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме «сторонні предмети на номерному знаку».

Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини за участю ОСОБА_1 , які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи скарги стосовно того, що судом при розгляді справи допущений спрощений підхід, зокрема не допитано усіх свідків не знайшли свого підтвердження.

Так із матеріалів справи та оскаржуваної постанови суду вбачається, що судом першої інстанції були задоволенні клопотання адвоката Мельнікова В.Є. про допит інспекторів УПП в Запорізькій області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , лікаря ОСОБА_6 , який склав медичний висновок відносно ОСОБА_1 . Зазначені особи приймали участь у судовому засіданні та надали свої пояснення стосовно обставин викладених у протоколі.

Отже, на переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Мельнікова В.Є. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник