КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/864/23
Провадження № 33/824/3603/2023 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Бондаренко М.С.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суддіДарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00(сорок тисяч вісімсот) грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Як встановлено судом, до Дарницького районного суду м. Києва надійшовпротокол про адміністративне правопорушення від 03.01.2023 року серії ААД № 097718 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 03.01.2023 року о 12 год. 45 хв. за адресою: Тернопільська область, Тернопільськийрайон, смт. Велика Березовиця, керував транспортним засобом «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким автомобілем, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, адвокат Волошин І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій зазначив, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2023 року не відповідає вимогам закону в частині позбавлення порушника права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

На думку скаржника, суд не мав права застосовувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Так, поняття "водій" розкривається у п. 1.10 Правил дорожнього руху України, де зазначається, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі.

Адвокат у скарзі зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України N14 від 23.12.2005 року роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення, як додаткове, цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки ОСОБА_2 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не був наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, це, на думку апелянта, є підставою для скасування постанови в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

В судовому засіданні захисник адвокат Волошин І.В. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника адвоката Волошина І.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки постанова оскаржена апелянтом лише в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, суд перевіряє законність та обґрунтованість постанови лише у цій частині.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясувала повно, всебічно і об`єктивно обставини справи, внаслідок чого дійшла помилкового висновку щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена доказами: протоколомпро адміністративне правопорушення серії ААД № 097718 від 03 січня 2023 року, складенимстосовно ОСОБА_1 ; CD-диском;постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 713461 від 03 січня 2023 року; рапортомпрацівників поліції; постановоюпро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6004018 від 09 жовтня 2022 року;довідкою Департаменту патрульної поліції УПП в Тернопільській області про те, що на ОСОБА_1 постановою від 09 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП, а тому наявні всі підстави для притягнення його до відповідальності із застосуванням стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, включно із позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягненняу виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки судом при накладенні адміністративного стягнення не було враховано наступного.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

В апеляційній скарзі адвокат Волошин І.В. зазначив про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія, яке б надавало йому право керування транспортними засобами, не отримував.

При цьому, матеріали справине містять будь-яких відомостей щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

У пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що: «позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом.

Беручи до уваги сталу судову практику та правову позицію,висловлену Верховним Судом України, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відтак, суд першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126КУпАП, не вправі був застосовувати адміністративне стягнення щодо нього у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 294 КУпАП за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінитиоскаржувану постанову.

За вищенаведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про зміну постанови суду першої інстанції шляхом виключення з її резолютивної частини рішення пронакладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. В решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року - задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко