ПОСТАНОВА

Іменем України

25.05.2023 Справа №607/8783/23 Провадження № 3/607/3693/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

17.05.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 064770 від 14.05.2023 зазначено, що 14.05.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, штовхав та шарпав за одяг, наніс удар в ділянку обличчя, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 14.05.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. між ним та його матір`ю раптово виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 висловлював словесні образи на адресу матері, штовхав та шарпав її за одяг, наніс удар в ділянку обличчя. Вказав, що шкодує за вчинені ним дії та страждає від того, що завдав матері морального та фізичного болю. Станом на даний час він попросив вибачення у матері та примирився з нею.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що дійсно між нею та її сином 14.05.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. раптово з незрозумілих причин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 висловлював словесні образи, штовхав та шарпав її за одяг, завдав удар в ділянку обличчя. Вказала, що виклик працівників поліції здійснив її брат. Після приїзду працівники поліції здійснили виклик швидкої допомоги, однак вона фактично не потребувала медичної допомоги. Вважає, що такі дій були вчинені ОСОБА_1 внаслідок емоційного хвилювання, оскільки син впродовж тривалого часу не працює та знаходиться у пошуках роботи. Пояснила, що ніколи раніше між нею та сином не виникали конфлікти, ОСОБА_1 не вчиняв будь-якого насильства та не ображав її. Станом на даний час сторони примирились. Просила не накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, оскільки штраф навіть у мінімальному розмірі буде непомірним для нього, враховуючи те, що він не працевлаштований та не отримує доходу. Також вказала, що у них спільний сімейний бюджет, а вона є особою з інвалідністю, відтак накладення на ОСОБА_1 штрафу призведе до додаткових витрат і для неї. При цьому вважає, що ОСОБА_1 уже фактично поніс покарання у виді душевних страждань, яких він зазнав внаслідок того, що образив її.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 14.05.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, штовхав та шарпав за одяг, наніс удар в ділянку обличчя, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортами ЄО № 13188, № 13196 від 14.05.2023 та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.05.2023, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.05.2023.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 064770 від 14.05.2023, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру (словесні образи, погрози, штовхання, шарпання, стусани), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суд також приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не працює.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире розкаяння винного та примирення з потерпілою.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Так само суд приймає до уваги, що станом на даний час ОСОБА_1 примирився з потерпілою, щиро шкодує про вчинені ним дії, внаслідок чого зазнав душевних страждань, а також те, що потерпіла у судовому засіданні просила не накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, оскільки таке стягнення в тому числі стане певною мірою тягарем для неї, враховуючи те, що у неї з ОСОБА_1 спільний сімейний бюджет. Відтак суд доходить висновку, що вказане правопорушення не являє великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю.

Також суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ст. 22, 284 ч. 2 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 22, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська