ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/778/23 Номер провадження 33/814/1213/23Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., перевіривши апеляційну скаргу прокурора Анікеєва А.О. на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу за:

ч.3 ст.172-11 КУпАП - 17 000 гривень;

ст.172-15 КУпАП - 17 000 гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення за ч.3 ст.172-11 КУпАП - 17 000 гривень штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

На постанову суду прокурор подав апеляційну скаргу. Іншими особами її не оскаржено.

Перевіривши названу апеляційну скаргу, суддя дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст.287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Цей порядок установлений у ч.2 ст.294 КУпАП, на підставі якого постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

Частиною ж 5 ст.7 КУпАП унормовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП кореспондуються з приписами Закону України "Про прокуратуру", за якими однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру").

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду регламентовані ст.26 Закону України "Про прокуратуру" та, виходячи з аналізу цієї норми, спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Однак, за оскаржуваною постановою місцевий суд визнав ОСОБА_1 винуватим і наклав на нього стягнення у вигляді штрафу за: ч.3 ст.172-11 КУпАП - 17 000 гривень; ст.172-15 КУпАП - 17 000 гривень. Остаточне стягнення на ОСОБА_1 також накладено у вигляді 17 000 гривень штрафу на підставі ч.2 ст.36 КУпАП.

Тобто, суд першої інстанції не застосовував до ОСОБА_1 заходів примусового характеру, пов`язаних із обмеженням особистої свободи останнього, а тому прокурор у даному конкретному випадку не наділений повноваженнями нагляду й відповідно не має права на оскарження зазначеного вище судового рішення в апеляційному порядку.

Окрім того, в апеляційній скарзі прокурор хоча й наводить апеляційні вимоги про закриття провадження у справі за ч.3 ст.172-11 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення, проте просить здійнити наведене у зв`язку з тим, що за вчинені ОСОБА_1 дії передбачено відповідальність у ч.5 ст.407 КК України. На думку апелянта, місцевий суд, ухвалюючи судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-11 КУпАП, звільнив у вказаний спосіб останнього від кримінальної відповідальності. Таким чином, прокурор фактично порушує питання про погіршення становища ОСОБА_1 , констатуючи необхідність надання правової оцінки його діям за нормами КК України, що не узгоджується з ч.5 ст.7 КУпАП, метою застосування якої при поданні ним апеляційної скарги є реалізація функції нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, за правилами КУпАП.

Що стосується ч.1 ст.250 КУпАП, то вона є загальним положенням, яке встановлює право прокурора на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, в той час як вимогами ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП унормовано вичерпний і такий, що розширеному тлумаченню не підлягає, перелік випадків, коли прокурор уповноважений на реалізацію названого вище права, закріпленого в ч.1 ст.250 КУпАП - оскарження постанови місцевого суду.

Отже, апеляційну скаргу належить повернути.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Повернути прокурору Анікеєву А.О. подану ним апеляційну скаргу на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Копію постанови судді апеляційного суду разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова судді апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун