Справа № 444/560/23
Провадження № 3/444/373/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Поліковського Георгія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла відділу поліції № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспортні дані судом не встановлено, посвідчення водія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Жовківського районного суду Львівської області для розгляду направлено матеріали адміністративної справи, в тому числі протокол серії ААД № 338617 від 26.02.2023 року, який складено інспектором СРПП ВП № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мазурак Богданом Ігоровичем відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 26.02.2023 року о 18 год. 45 хв. в с. Сопошин по вул. С. Бандери Львівського району Львівської областікерував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, забезпечив явку свого захисника - адвоката Поліковського Георгія Миколайовича.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

У зв"язку із вищенаведеним, приходжу до висновку про слухання справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із участю його захисника - адвоката Поліковського Георгія Миколайовича.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Поліковський Георгій Миколайович надав на адресу суду 03.05.2023 року та 29.05.2023 року письмові клопотання, які підтримав в судовому засіданні. Просить суд справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав зазначених у письмових клопотаннях.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Поліковського Г.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 338617 від 26.02.2023 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні 03.05.2023 року; відеозапис із мобільного телефону особи, яка притягається до адміністративної відповідальності долученого захисником Поліковським Г.М. в судовому засіданні 29.05.2023 року та оглянутого в цьому ж судовому засіданні, встановлено наступне.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 338617 від 26.02.2023 року та додані до нього матеріали, зокрема, в повному обсязі оглянуто 03.05.2023 року відеозаписи, які знаходяться в матеріалах справи.

Так, під час детального огляду відеозаписів в судовому засіданні 03.05.2023 року долучених до матеріалів справи, встановлено, що водій ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб на вимогу працівників поліції. На пропозицію працівника поліції пройти медосвідчення на місці за допомогою алкотестера "Драгер", ОСОБА_1 від такого відмовляється, пояснюючи це тим, що він не довіряє даним приладам та просить працівників поліції проїхати в медзаклад для освідчення його на стан спяніння. Безпосередньо в медзакладі (в м. Жовква) ОСОБА_1 також відмовляється від проходження медосвідчення за допомогою алкотестера та просить проїхати у м. Львів, де у нього візьмуть кров або біоматеріал для аналізу та встановлення чи невстановлення стану його спяніння, запевняючи, що такий аналіз лише підтвердить те, що він у стані сп"яніння не перебуває. Вважає, що не його вина в тому, що у м. Жовква не беруть кров чи біоматеріал для аналізу. Також неодноразово наголошує на тому, що не відмовляється від медосвідчення.

Відеозапис закінчується у медзакладі.

В той же час судом 29.05.2023 року оглянуто відеозапис з мобільного телефону записаного безпосередньо самим ОСОБА_1 та наданим для огляду в засіданні його захисником - адвокатом Полікавським Г.М. з якого вбачається наступне.

На файлі № 1 відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 наголошує на тому, що не довіряє приладу "Драгер" та просить провести медосвідчення в медзакладі, де у нього взяли б кров або біоматеріал для аналізу і не його вина в тому, що в медзакладі м. Жовква такого забору не роблять.

На файлі № 2 відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 підходить до патрульного автомобіля у якому працівник поліції складає відносно нього протокол та наголошує на тому, що хоче продути алкотестер "Драгер", оскільки йому відмовили у медзакладі м. Жовкви у заборі в нього крові та біоматеріалу для аналізу та проходженню такого огляду в установі м. Львова, де можливий такий забір. Наголосив на тому, що він продує алкотестер та просить до цього не складати протокол про адміністративне правопорушення, на що працівник поліції йому відповідає, що він вже неодноразово йому пропонував пройти медосвідчення за допомогою алкотестера "Драгер", однак він відмовився та продовжує складати протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням чинного законодавства України.

На файлі № 3 відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 , після відмови працівника поліції надати йому для продуття алкотестер "Драгер", просить забезпечити двох свідків, які б підтвердили факт відмови його від медосвідчення, однак на його прохання працівник поліції не зважає, свідків не забезпечує та в цей же час відеозапису цієї розмови та процедури складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на бодікамеру не зафіксовано.

З наведеного вбачається, що інспектор, не ознайомив ОСОБА_1 із складеним протоколом, не роз`яснив його прав та обов`язків, не надав можливість дати йому пояснення, а також не надав копію протоколу та направлення на медичний огляд у заклад охорони здоров`я.

Також слід врахувати, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлом, проте у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано події, які містяться на даному відеозаписі: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис.

Не зазначення таких даних не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Долучений до матеріалів справи працівниками поліції відеофайл не відповідає положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до зазначеної вище Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди;- при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто, як вбачається з наведеного, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Чинне на час складання адмінпротоколу та його розгляду законодавство, а саме ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, суд враховує, що таке застосування відеозйомки необхідно проводити безперервно, тобто без розривів у часі та з початку первинного виявлення правопорушення та спілкування з правопорушником до часу закінчення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Дані дії необхідно фіксувати з метою забезпечення фіксації усіх процесуальних процедур здійснених як складачем протоколу, так і особою, щодо якої складається протокол, оскільки суд оцінює докази опосередковано, так як безпосередньо участі в події не приймає і в інший спосіб, як допитати свідків чи оглянути відеозапис не може.

Проаналізувавши питання відеофіксації, встановлено, що існує два нормативно-правових акти, що на відомчому рівні регулюють це питання:

наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них»;

наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних».

Перший наказ детально відповідає на усі питання щодо відеозапису, а другий повторює його положення і більш чітко розписує порядок надання таких відеозаписів третім особам.

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції);

б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Тут також можна навести витяг із документу, що не має статусу нормативно-правового акту, однак є широко застосовними методичними рекомендаціями серед працівників патрульної поліції, розробленими самим Департаментом та має назву «СОП» стандартні операційні процедури. Витяги з нього:

«усе спілкування з особою повинно фільмуватися на відеореєстратор»;

«звертаючись до особи (водія)…попередження про відеофіксацію»;

«алгоритм. Підійдіть до правопорушника, ввімкніть нагрудну відеокамеру…»;

«відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту…».

Однак, вищенаведеного працівниками поліції дотримано не було.

Враховую, що не було попередження про відеофіксацію, нагрудна відеокамера була увімкнена поліцейським не зразу ж по приїзді на місце події, відеоматеріали є окремими уривками події, що унеможливлює для суду обєктивно дослідити дотримання процесуальних процедур з боку працівників поліції.

Із оглянутого судом відеозапису вбачається, що такий розпочато невідомо з якого місця та уривками з яких видно, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак жодного документу (висновку чи тестування з медзакладу) до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до п. 7. Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до п. 8. Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

3.

Суд наголошує на тому, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Як зазначено вище, відеозапис є уривками.

Якщо відеозапис з відеореєстратора патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення не є безперервним чи переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року по справі № 216/5226/16-а.

Згідно ст. 266 КУпАП - огляд особи, яка керувала транспортний засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто в разі, якщо поліцейський не має можливості застосувати спеціальні технічні засоби для фіксування процесу огляду на стан алкогольного сп`яніння, він залучає свідків.

Однак, при неповному відеозаписі, свідків працівником поліції залучено не було, навіть незважаючи на прохання ОСОБА_1 залучити таких при проведенні огляду.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім цього, інспектор поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 позбавив його права на правову допомогу, хоча він неодноразово про це просив.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який був наданий в якості доказу з боку складача протоколу, останній не містить відомостей, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, натомість із відеозапису що був здійснений ОСОБА_2 , останній звертався до інспектора про надання йому можливості скористуватися правовою допомогою, однак такі вимоги були проігноровані.

Отже, порушення права скористатись правом на правову допомогу та не вжиття жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання такої допомоги, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Саме до такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а від 18.02.2021 року.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що надання можливості водію реалізувати своє право на отримання правової допомоги, інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, не надав можливості скористатись правом на професійну правничу допомогу, яке закріплено ст. 59 Конституції України. Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, все вищенаведене в сукупності спростовує викладене у протоколі про те, що ОСОБА_1 , 26.02.2023 року о 18 год. 45 хв. в с. Сопошин по вул. С. Бандери Львівського району Львівської областікерував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 своєї вини не визнав, що зафіксовано на відеозаписахта не спростовується жодними доказами.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Суд вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

Під час розгляду справи не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 26.02.2023 року о 18 год. 45 хв. в с. Сопошин по вул. С. Бандери Львівського району Львівської областітранспортним засобом марки "VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Тобто, в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, відеозаписів події, яка покладена в основу складеного протоколу, та які долучені до матеріалів справи, врахуючи пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вбачається факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Письмові пояснення та пояснення захисника у судовому засіданні наданими матеріалами справи не спростовуються, а навпаки підтверджуються.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.