П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Київ

Справа №357/11499/22

Апеляційне провадження № 33/824/2308/2023

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року за матеріалами, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №050095 від 04 грудня 2022 року, 03 грудня 2022 року о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 79, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Проходити огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер» та у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №050096 від 04 грудня 2022 року, 03 грудня 2022 року о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 79, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 47258667 від 12 січня 2021 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року об`єднано матеріали №357/11499/22, провадження 3/357/430/23 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в одне провадження з матеріалами №357/11502/22, провадження 3/357/432/23 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП під єдиним номером №357/11499/22, провадження 3/357/430/23.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

При накладені адміністративного стягнення суд керувався положеннями ст. 36 КУпАП та застосував стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2023 року виправлено у резолютивній частині постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року технічну описку, а саме замість не вірно зазначеної статті вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.124, вважати вірним «ч.3 ст. 126».

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на те, що суд першої інстанції ухвалою суду від 28 березня 2023 року об`єднав в одне провадження матеріали справи №357/11499/22, провадження 3/357/430/23 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та матеріалами справи №357/11502/22, провадження 3/357/432/23 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 123 КУпАП під єдиним номером №357/11499/22, провадження 3/357/430/23. Тобто, судом першої інстанції було фактично змінено правову кваліфікацію правопорушень, за якими від самого початку вони були передані до суду від УПП у Київській області відносно ОСОБА_1 - з ч.3 ст. 126 КУпАП на ч.3 ст. 123 КУпАП.

Разом з цим, суд не наділений повноваженнями при розгляді справи кваліфікувати або змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначену в протоколі про адміністративне правопорушення і не уповноважений виходити за межі протоколу.

Також вказує на те, що суд першої інстанції застосував поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, але не врахував при цьому вимогу ч.2 ст.38 КУпАП.

Так, протоколи за ч.1 ст.130 та ч.3ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 поліцейськими було складено 04 грудня 2022 року. А відповідно з огляду на вимоги ч.2 ст.38 та п.7 ч.1ст.247 КУпАП, розгляд справи та його притягнення до відповідальності за протоколом, складеним за ч.3 ст.126 КУпАП, після спливу трьохмісячного строку був неможливим.

В даному випадку, суд першої інстанції не лише встановив форму вини ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП, але й притягнув його до відповідальності за межами строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - двокат Туровський В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіряючи обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 січня 2021 року встановлено тимчасове обмеження до ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2/1003/3268/2012 виданого 18 вересня 2012 року /а.с. 84-86/.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №050096 від 04 грудня 2022 року, 03 грудня 2022 року о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський, 79, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 47258667 від 12 січня 2021 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП /а.с.83/.

Тобто, 03 грудня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП кваліфіковані вірно.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 03 грудня 2022 року і на час розгляду даної справи в суді першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а тому суд першої інстанції мав закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення, яким провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження повністю, оскільки справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.3 ст. 126 КУпАП були об`єднанні в одне провадження, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними виходячи з такого.

Так, матеріали справи містять два адміністративні протоколи складені відносно ОСОБА_1 за вчинення ним двох різних адміністративних правопорушень. Санкція статті передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, є відмінною від санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП та строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП є також різні, зокрема, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, а адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 цього Кодексу може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

А тому, в даному випадку постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення лише в частині адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 містить доводи лише щодо його незгоди з постановою суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Таким чином постанова суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП. В іншій частині постанова суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як ОСОБА_1 не оскаржується.

В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Також не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в ухвалі суду від 28 березня 2023 року про об`єднання справ в одне провадження було фактично змінено правову кваліфікацію правопорушень, за якими від самого початку вони були передані до суду від УПП у Київській області відносно ОСОБА_1 - з ч.3 ст. 126 КУпАП на ч.3 ст. 123 КУпАП, оскільки зазначення в резолютивній частині ухвали ч.3 ст. 123 КУпАП замість ч.3 ст. 126 КУпАП, є звичайною технічною помилкою, а ніяк не зміною правової кваліфікації правопорушення, як на тому наполягає захисник ОСОБА_1

Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року в частині накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 126 КУпАП скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення, яким провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.