29.05.2023 Провадження по справі № 3/940/2/23
Справа № 940/447/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2023 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., з участю адвоката Надіч Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.06.2022 року о 23 годині 20 хвилин на блокпосту № 5/34 автодороги R17 ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту на алкоголь склав 0,30 проміле, чим порушила п. 2.9а ПДР України.

В судове засідання 29.05.2023 року ОСОБА_1 та її захисник Надіч Н.Д. не прибули, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Надіч Н.Д.29.05.2023 року до суду надіслала клопотання, в якому вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не визнає, просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області не було зібрано доказів, які б підтверджували її вину. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено час його складення 00 год. 06 хв. 02.06.2022 року, оскільки огляд на стан сп`яніння було завершено лише о 23 год. 59 хв. 45с. 01.06.2022 року, а тому фізично неможливим було складення протоколу практично за 6-7 секунд. Сам протокол містить виправлення та наведення в даті та часі його складення, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому даний протокол не може бути належним доказом у справі. Також не можуть бути належними доказами і додані до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як одні з них (а.с. 3) містять інформацію про те, що огляд ОСОБА_1 було проведено о 23 год. 20 хв. 01.06.2022 року тоді як даний огляд розпочався лише о 23. год. 57 хв. 01.06.2022 року. Інші пояснення (а.с. 4-5) містять інформацію щодо водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є зовсім іншою особою. Крім того, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням порядку його проведення, оскільки для його проходження поліцейським було надано прилад Драгер з уже вставленим мундштуком, що не дає можливості встановити того чи був це новий мундштук чи вже використаний. Даний прилад поліцейський тримав поряд із мобільним телефоном, що є забороненим Інструкцією по експлуатації газоаналізатора Alcotest 6810. Також чек Драгера містить інформацію про температуру повітря на час огляду +24°C тоді коли згідно інформації Українського гідрометеорологічного центру в той час температура повітря становила +19°C. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить переліку ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , а тому відповідно у поліцейського не було підстав для проведення такого огляду. Покази свідків, допитаних в судовому засіданні, різняться між собою, з огляду на що їх не можна вважати належними доказами у справі. Щодо пояснення ОСОБА_1 про те, що вона 50г коньяку, то згідно рапорту інспектора СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області Беня П. остання вживала алкогольні напої напередодні, тобто в даному випадку це 31.05.2022 року, а не 01.06.2022 року.

Поліцейський відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Бень П.М., допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що він 01.06.2022 року ніс чергування на блокпосту № 5/34 автодороги R17 та після комендантської години, тобто після 23 години, зупинив автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для перевірки документів. Почувши від водія ОСОБА_1 запах алкоголю, він викликав наряд поліції. При цьому сама ОСОБА_1 повідомила, що випила з подругою дві чарки коньяку. Огляд останньої на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими на блокпосту, він вже за цим не спостерігав.

Поліцейський відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Кошельков О.М., допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що 01.06.2022 року він перебував на добовому чергуванні разом з поліцейським ОСОБА_5 . Близько 23 години від чергового поліції надійшло телефонне повідомлення про те, що на блокпосту № 5/34 автодороги R17 водій автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події, він дійсно почув від водія ОСОБА_1 запах спиртного, яка повідомила, що випила сто грамів алкоголю, так як було рік за померлим батьком. Останній було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що вона відмовилася та забажала пройти такий огляд в медичному закладі. Прибувши до будівлі КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, не заходячи при цьому в саме приміщення, ОСОБА_1 відмовилася проходити там огляд та забажала пройти його за допомогою приладу Драгер, хотіла щоб до огляду пройшло як можна більше часу, так як вважала, що за цей період алкоголь вивітриться. Далі вони поїхали назад на блокпост № 5/34 автодороги R17 для проведення огляду, так як лише там в разі чергової відмови від проходження огляду можна було залучити свідків, оскільки була комендантська година. При цьому за кермом автомобіля Toyota Camry вже перебував він, а не ОСОБА_1 . Час всієї поїздки зайняв приблизно хвилин 40. За результатами проведеного огляду було виявлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Мундштуки до приладу Драгер їм видають у відділенні поліції без будь якого обліку, в той день 01.06.2022 року їх не видавали, оскільки у них залишилися ще не використані з минулого чергування. Після огляду та складання протоколу ОСОБА_1 в якості водія викликала якогось чоловіка 40-50 років та вони поїхали.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 01.06.2022 року ніс чергування на блокпосту № 5/34 автодороги R17. Після 23 години працівником поліції ОСОБА_6 було зупинено автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для перевірки документів. Водій даного автомобіля ОСОБА_1 , у якої була якась не така мова, повідомила, що випила сто грамів коньяку, після чого ОСОБА_6 викликав працівників поліції. Про що ОСОБА_1 спілкувалася з поліцейськими він не чув, потім був присутній при проведенні огляду останньої на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 01.06.2022 року ніс чергування на блокпосту № 5/34 автодороги R17. Після 23 години працівником поліції ОСОБА_6 було зупинено автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Від водія даного автомобіля відчувався запах алкоголю, тому поліцейський ОСОБА_6 викликав наряд поліції. ОСОБА_1 спочатку відмовлялася проходити огляд на стан сп`яніння, потім погодилася. Сказала, що випила сто грамів коньяку та просила поліцейських відпустити її. Він був присутній при проведенні огляду останньої на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, за результатами якого було виявлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Після огляду поліцейський сів за кермо автомобіля Toyota Camry, вони поїхали кудись і більше на блокпост не поверталися.

Поліцейський відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мазюк В.К., допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що 01.06.2022 року він перебував на добовому чергуванні. Від поліцейського, який чергував на блокпосту, до нього надійшло телефонне повідомлення про те, що водій керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце події, виявилося, що це була ОСОБА_1 , від якої відчувався запах алкоголю та яка повідомила, що випила 2-3 чарки коньяку. Останній було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що вона відмовилася та забажала пройти такий огляд в медичному закладі. Його напарник ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 , а він рухався на службовому. Прибувши до будівлі КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, не заходячи при цьому в саме приміщення, напарник повідомив йому, що ОСОБА_1 відмовилася проходити там огляд та забажала пройти його за допомогою приладу Драгер. Далі для проходження огляду вони під`їхали до відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, проте там не представилося можливим залучити свідків, тому вони поїхали назад на блокпост. Там ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, за його результатами було виявлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з чим остання погодилася. Мундштуки до приладу Драгер їм видає старший інспектор поліції без будь якого обліку. Після огляду та складання протоколу ОСОБА_1 попросила його сісти за кермо її автомобіля та відвезти її в м. Тетіїв до родичів, що він і зробив. Щодо часу складення протоколу, то він визнає, що в протоколі про адміністративне правопорушення була допущена помилка та невірно зазначений час його складення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника та свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Так, згідно із п. п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського та пояснень водія судом встановлено, що остання погодилася на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager Alcotest 6810.

Як вбачається з Інструкції з експлуатації приладу Drager Alcotest 6810, особа, яка проводить тестування, відкриває упаковку з мундштуком, з гігієнічних міркувань не знімає упаковку з ділянки, що контактує з ротом, доки мундштук не буде правильно встановлений у прилад. Після використання мундштук утилізується.

Крім того, згідно із ДСТУ ЕN 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань (ЕN15964:2011,IDT)», пристрої (газоаналізатори) використовують мундштуки для відбору проб дихання.

Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря.

ОСОБА_8 використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно із приписами п. 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

Недотримання вимог Стандарту, визначених п. 3.11 та 5.2, може призвести до ризику некоректної роботи газоаналізаторів і фактичних необ`єктивних тестів.

З наведеного слідує, що для кожної наступної особи, яка проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою даного технічного засобу, використовується одноразовий мундштук, який знаходиться в індивідуальній упаковці.

Разом з тим, на доданому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано як поліцейський надає ОСОБА_1 прилад Drager Alcotest 6810 із уже вставленим мундштуком.

Матеріали справи не містять доказів того, що поліцейський для проведення тестування брав герметично запакований мундштук, перевіряв чи демонстрував водію цілісність упаковки мундштука.

Відтак, із досліджених доказів неможливо встановити, що мундштук, який використовувався поліцейським при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння перед початком огляду був герметично запакованим. Таким чином, існує ймовірність того, що на нього вільно могли потрапляти речовини із зовнішнього середовища та при контакті із іншими речами чи тілом людини, яка проводила маніпуляції щодо його встановлення, що, на переконання суду, ставить під обґрунтований сумнів достовірність отриманого результату.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що за відсутності дотримання умов з експлуатації приладу Drager Alcotester 6810, якісний та кількісний результат тестування не можна вважати достовірним.

Крім того, після проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager Alcotest 6810 поліцейські не з`ясовували у неї згоди чи незгоди із отриманим результатом та не пропонували їй пройти повторний огляд у медичному закладі.

За таких обставин суд вважає проведений огляд недійсним.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182760 від 02.06.2022 року містить виправлення на наведення в даті та часі його складення, що є порушенням вимог п. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року. В даному протоколі невірно зазначено час його складення 00 год. 06 хв. 02.06.2022 року, що визнав і сам поліцейський СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мазюк В.К. в судовому засіданні.

Відповідно до п.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України та п.2.8 наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, в порушення даних вимог другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським ОСОБА_5 . ОСОБА_1 не вручався - в матеріалах справи відсутня розписка про вручення протоколу чи відмову від його отримання.

За таких обставин суд не може прийняти даний протокол про адміністративне правопорушення за належний та допустимий доказ у справі.

Пояснення свідків суд як докази до уваги не бере, оскільки вони самі по собі без протоколу про адміністративне правопорушення та проведеного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не можуть підтверджувати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А тому, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, атому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного суд вважає наведене обґрунтування данного рішення достатнім.

Керуючись ст.ст. 130, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Т.П.Косович