Справа № 521/8367/23
Провадження № 3/521/7400/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №312526 від 15 березня 2023 року, вбачається, що 15 березня 2023 року о 17 годинні 50 хвилин в місті Херсон по вулиці Нафтовиків, буд. 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на камеру №471613, №474679, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №312526 від 15 березня 2023 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Представник ОСОБА_1 Данилюк Андрія Борисовича надав до суду письмові пояснення, в яких просить провадження у справі №521/8367/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, разом з клопотанням про визнання доказів недопустимими, пояснивши наступне.

Перш за все необхідно звернути увагу на незаконність дій працівників поліції в частині зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Так, як вбачається з наданого до суду відеозапису підставою зупинення транспортного засобу стало порушення ОСОБА_1 правил перебування на вулиці під час комендантської години у м. Херсон.

Між тим, до матеріалів справи стороною обвинувачення не надано доказів порушення ОСОБА_1 комендантської години у м. Херсон; не надано доказів притягнення особи до відповідальності за вказане порушення, що свідчить про безпідставність зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вчинення усіх подальших дій, в тому числі, але не обмежуються складення протоколу серії ДПР18 № 312526 від 15 березня 2023 року. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 15 березня 2019 року (справа № 686/11314/17).

Щодо порядку проведення огляду.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.11.2009 року за № Н-35267-18 юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп (v017р710-02) (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України) визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Так, відповідно до частини третьої статті 106 Конституції Президент на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Варто зазначити, що існують різні позиції щодо етапів проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та різна судова практика розгляду таких справ.

Згідно з однією з таких позицій, огляд водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння повинен проводитись спочатку поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди водія транспортного засобу із результатами такого огляду чи відмови від його проходження - у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Частиною третьою цієї норми передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються такими підзаконними нормативно-правових актами: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

У пункті 3 Порядку та пункті 6 розділу І Інструкції конкретизовано положення частини другої статті 266 КУпАП: огляд поліцейським водія транспортного засобу на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проводиться на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо хронології проведення огляду на стан сп`яніння слід зазначити, що пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Пунктом 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з іншою позицією, положення КУпАП є бланкетними, а з огляду на відсутність у поліцейських спеціальних технічних засобів для огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння слід відразу направляти такого водія до закладу охорони здоров`я на підставі пункту 12 розділу П Інструкції. Відповідно до вказаного положення у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Про негайне направлення водіїв транспортних засобів на огляд на стан сп`яніння вказано також у пункті 9 розділу П Інструкції, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з такою позицією у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння поліцейським огляд водія транспортного засобу на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, а водій відразу направляється для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Про вищевказаних два підходи до трактування порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду було озвучено Вищою радою правосуддя у рішенні № 3654/0/15-20 від 24 грудня 2020 року.

За вказаних обставин апелянт вказує про те, що апелюючи щодо незаконності судового рішення першої інстанції, останній виходив саме з того, що наявна колізія між Законом (Кодексом України про адміністративні правопорушення) та пункт 12 розділу П Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Про наявність вказаної колізії побічно йде мова і у Довіднику працівнику національної поліції, створеного Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх Справ України розроблений відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» та інших відомчих нормативно-правових актів, що містить алгоритм дій наряду поліції під час несення служби (п. 7.4.2. Розділу 7).

Враховуючи те, що приписи Закону мають вищу юридичну силу над підзаконними актами, вважаю, що при визначені обставин справи необхідно керуватися саме приписами ст. 266 КУпАП.

Поміж цим судом першої інстанції взагалі не надано будь якої аргументації вказаним обставинам, що є саме по собі підставою для скасування судового рішення.

Тлумачення норм закону, врахування рівня забезпечення поліцейських спеціальними засобами для виконання цих норм, оцінка ступеня тяжкості адміністративних правопорушень є обов`язком суді в процесі здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Разом із тим слід зауважити, що така позиція має бути зрозуміла сторонам, зокрема щодо підтвердження чи спростування їхніх доводів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатував, що статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (пункт 29 рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain»).

Вища рада правосуддя у рішенні № 3654/0/15-20 від 24 грудня 2020 року, дослідивши специфіку законодавчого регулювання порядку огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, вважає, що контраверсійні аргументи сторін щодо розуміння положень, якими встановлено цей порядок, мають бути висвітлені в судовому рішенні та їм має бути надана відповідна оцінка судом.

ЄСПЛ у параграфі 89 рішення у справі «Салов проти України» продублював (пункт 30 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland») правову позицію щодо критеріїв вмотивованості судового рішення та зазначив, що рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП є одним із найтяжчих правопорушень, що визначені цим Кодексом, а з урахуванням наявної колізії норм Інструкції, відсутності належного забезпечення поліцейських засобами для виконання вимог закону, аргументи сторін мають бути висвітлені у прийнятих судом рішеннях.

При цьому необхідно зазначити, що незабезпечення поліцейських засобами для виконання вимог закону не може ставитися в доказування провини ОСОБА_1 , оскільки у правовій державі сама держава несе відповідальність перед громадянином. Тобто правова держава гарантує права особи, захищає їх від будь-якого беззаконня та свавілля (ст. 3 Конституції України).

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, або представник органу, в якому вона працює, фактично є стороною обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Щодо доказу відеозапису нагрудних камер.

До матеріалів адміністративної справи долучено диск відеозапису нагрудних камер посадових осіб національної поліції.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відео та фото факту вчинення правопорушення, що містяться на оптичному диску, підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Таким чином, наданий суду відеозапис з приладу нагрудної відеокамери, з огляду на відсутність накладеного електронного цифрового підпису на копію відеофайлу, не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

З цього приводу необхідно зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

04 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №9901/43/19 (П/9901/43/19), ухвалила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2018 р. у справі №226/1204/18, від 04.12.2018 р. у справі №2340/3060/18, від 23.11.2018 р. у справі №813/1368/18, від 14.12.2018 р. у справі №804/3580/18.

Отже, як оригінал, так і копія електронного документа обов`язково мають бути засвідченні ЕЦП.

Поміж тим відео файли, що містяться у справі не мають накладеного на низ електронного цифрового підпису, що свідчить про неналежне їх оформлення та передання до суду як доказу у справі.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується порушення приписів ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому матеріали справи не містять доказів (належних та допустимих) щодо направлення вказаного водія та проведення зазначеного огляду.

Поміж цим, відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають:

1) відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та

2) оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому слово сполучник «та» вказує про те, що по перше, алгоритм дій визначений саме першочерговим відстороненням від керування та наступним оглядом на стан сп`яніння; по друге відсторонення від керування ТЗ передбачає обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння як і проведення зазначеного огляду передбачає (при підтверджені підстави поліцейського, який вважав, що водій перебуває у стані) обов`язкове наступне відсторони водія від керування ТЗ.

Тобто з системного аналізу ст. ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП слідує, що в разі складання відповідного адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП стосовно певного водія, відносно останнього повинні одночасно бути застосовані наступні заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення: - вилучення посвідчення водія; - відсторонення від керування транспортними засобом; - огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджує сумніви ОСОБА_1 та його представника у дійсності наявності підстав у поліцейського вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р № 1103 затверджено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок).

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Поміж цим об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вищевказаному передує законна вимога поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З обставин справи не вбачається, що посадова особа вимагала від гр. ОСОБА_1 пройти оглядна стан сп`яніння, а напроти, вбачається лише відповідна пропозиція.

За вказаних обставин прийняття чи неприйняття такої пропозиції водієм не є адміністративним правопорушенням.

Також відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку І до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, складене 15 березня 2023 року о 17 год. 55 хв., тобто до моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки згідно відеозапису нагрудної камери працівника поліції, зупинка транспортного засобу відбулася 15 березня 2023 року о 17 год. 57 хв. (на 2 хв. пізніше).

Таким чином можна констатувати, що належного направлення на проходження відповідного огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу II Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідного до п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; - сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; - почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, в протоколі зазначено, що зіниці очей водія не реагують на світло. При цьому, як вказано у вищезазначені інструкції, правильною ознакою стану наркотичного сп`яніння водія є звужені чи дуже розширені зіниці при умові, що вони не реагують на світло.

Зазначений протокол не містить відомостей про стан очей (зіниць) ОСОБА_1 , що свідчить про передчасність та недоведеність підстав, якими керувалася посадова особа.

При цьому ані протокол про вчинення адміністративного правопорушення, ані матеріали справи в цілому не містять будь-яких відомостей про вчинення працівниками поліції заходів щодо встановлення відсутності реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло.

Відеозаписами з нагрудних камер вказане також не підтверджується.

За вказаних обставин відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинним справи.

При цьому адвокатом відповідно до Довідки № 505/23 від 17 березня 2023 року, виданої КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

Щодо інших ознак сп`яніння, вказаних у відповідному протоколі, то матеріали справи не містять жодного доказу їх наявності та встановленості.

Незважаючи на те, що відеозаписи, приєднані до матеріалів справи, на переконання адвоката Данилюка А.Б. є недопустимими доказами, оскільки копії відео фалів не засвідчені в належний спосіб (з застосуванням електронного цифрового підпису), тим неменше після перегляду вказаного відео не вбачається будь-якої відмінної (недопустимої/ протиправної/ такої, що виходить за межі моральних чи інших засад людства/ аморальної) поведінки водія ОСОБА_1 .

Дії водія ОСОБА_1 навпаки були виваженими, останнім не робилося будь- яких зауважень посадовим особам, останній не підвищував тон розмови в процесі спілкування з поліцейським, проявив тактичність та вихованість, повагу до співрозмовника, тобто його поведінка навпаки (в кращу сторону) була відмінною від тієї, яка спостерігається у інших водіїв (в тенденції теперішньої правосвідомості та право обізнаності водіїв).

Вказане також можна і сказати про працівників поліції, останні вели себе тактично, виважено, розумілися в законодавстві, з легкістю оперували ним, тобто здійснювали дії у відповідності до норм закону (права) та моралі.

Поміж тим, невчинення посадовими особами певних обов`язкових дій, таких як правильне та обґрунтоване встановлення ознак сп`яніння водія ОСОБА_1 , видання направлення на проходження огляду на стан сп`яніння раніше моменту зупинки транспортного засобу, роз`яснення водію наслідків від відмови від такого проходження призвели до складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, який не відображає дійсних обставин справи, дає право стверджувати про незаконність інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок та процедура оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачені інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 МВС України.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення 15.03.2023 року не відповідає вищевказаним вимогам та не може братися до уваги як доказ вини апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 розділу XV Інструкції заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Вказаному протокол № ДПР 18№ 312526 від 15 березня 2023 року не відповідає, заповнення протоколу є нерозбірливим, неохайним почерком що свідчить виключно про некомпетентність посадової особи, котра складала вказаний протокол, неповагу працівника поліції до суду та учасників дорожнього руху.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Недоведеність вини водія підтверджується таким.

До суду не надано доказів порушення ОСОБА_1 комендантської години у м. Херсон; не надано доказів притягнення особи до відповідальності за вказане порушення, що свідчить про безпідставність зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вчинення усіх подальших дій, в тому числі, але не обмежуються складення протоколу серії ДПР18 № 312526 від 15 березня 2023 року. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 15 березня 2019 року (справа № 686/11314/17).

Водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом за наявності підстав у поліцейського вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, складене 15 березня 2023 року о 17 год. 55 хв., тобто до моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки згідно відеозапису нагрудної камери працівника поліції, зупинка транспортного засобу відбулася 15 березня 2023 року о 17 год. 57 хв. (на 2 хв. пізніше).

У в протоколі зазначено, що зіниці очей водія не реагують на світло. При цьому, правильною ознакою стану наркотичного сп`яніння водія є звужені чи дуже розширені зіниці при умові, що вони не реагують на світло. Зазначений протокол не містить відомостей про стан очей (зіниць) ОСОБА_1 , що свідчить про передчасність та недоведеність підстав, якими керувалася посадова особа. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписи з нагрудних камер не містять будь-яких відомостей про вчинення працівниками поліції заходів щодо встановлення відсутності реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло.

Наданий до суду відеозапис з приладу нагрудної відеокамери, з огляду на відсутність накладеного електронного цифрового підпису на копію відеофайлу, не є допустимим доказом.

Відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий