ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

21.07.2023 біля 19 години, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого її син перебуваючи на перехресті вулиць Балківська та Розкидайлівська, протирав фари автомобілям за грошову винагороду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно правопорушника був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №566932 від 21.07.2023 за ч.2 ст.184 КпАП України, який підписав правопорушник. Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 підтвердила викладені факти у протоколі.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, стосовно якої складені матеріали, який в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було повідомлено належним чином. Крім того, в матеріалах справи наявна заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_1 просить провести судове засідання без її участі у зв`язку із сімейними обставинами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення,- тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки та склад вказаного правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом серії ВАВ №566932 від 21.07.2023, рапортами, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Згідно ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст.173, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 1700 гривень в дохід держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: