Справа № 164/307/23 Провадження №33/802/309/23 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., за участю іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сороки Марії Володимирівни на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого вчителем образотворчого мистецтва та креслення Маневицького ліцею № 1 імені Героя України Андрія Снітка Маневицької селищної ради визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_2 визнаний винним за те, що він 19 лютого 2023 року, біля 15 години 06 хвилин на вул. Незалежності в смт Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем „Mazda 6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із вказаною постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Сорока М. В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм законодавства, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 є помилковими, передчасними та не відповідають дійсним обставинам, оскільки суд не у повній мірі з`ясував обставин, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Так апелянт зазначає, що місцевим судом були допитано працівників поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не були очевидцями ДТП. Також, на переконання апелянта, суд мав критично віднестися до пояснень наданих іншим учасником ДТП ОСОБА_1 щодо механізму спричинення ДТП, оскільки він є зацікавленою особою.

При цьому судом не взято до ваги аргументи ОСОБА_2 , що транспортні засоби рухалися по дорозі з однією смугою руху в одному напрямку і авто „Nissan Primastar рухалося за автомобілем „Mazda 6, а тому авто „Nissan Primastar не відноситься до транспортних засобів, якому належить перевага у русі. Крім того, поза увагою суду залишилися свідчення ОСОБА_2 щодо завчасного увімкнення ним світлового покажчика повороту ліворуч.

Зазначає, що схема місця ДТП складена з порушеннями, оскільки працівниками поліції було вказано замість «тротуару» «узбіччя» та неправильно зроблено заміри проїзної частини, що потягнуло передчасний висновок суду про ширину смуги руху у 5,5 м, а проїзної частини у 12,8 м.

Також апелянт зауважує, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень і в мотивувальній частині рішення вказав на порушення ОСОБА_2 п. 10.4 ПДР, що не інкримінується йому протоколом про адміністративне правопорушення.

На думку захисника, саме порушення водієм ОСОБА_1 ПДР спричинили настання ДТП за участі вказаних вище транспортних засобів, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Сорока М. В. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату та час судового розгляду. Насамперед, слід зауважити, що судове засідання, котре було призначене на 17 травня 2023 року, було відкладено у зв`язку з поданим адвокатом Сорокою М. В. клопотанням, в якому остання вказувала про неможливість бути присутньою при розгляді справи у якості захисника апелянта через участь у слідчих діях, а тому просила визнати поважною її неявку та відкласти розгляд справи на іншу дату. Клопотань про відкладення судового засідання чи заяв про повідомлення поважності неприбуття на розгляд справи від апелянта на адресу апеляційного суду не надходило. Наступною датою судового розгляду суддею визначено 22 травня 2023 року, про що секретарем судового засідання було завчасно повідомлено усіх учасників. Однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення чи повідомлення про поважність свого неприбуття до апеляційного суду не подала. У свою чергу, від захисника адвоката Сороки М. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав, котрі були зазначені в попередньому клопотанні, проте будь-яких підтверджуючих документів щодо залучення адвоката Сороки М. В. до проведення процесуальних дій в м. Києві захисником не надано.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі вказаного, апеляційний суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності осіб, які не з`явилися.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , який подану скаргу просив залишити без задоволення через її безпідставність, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз. 3, 5 п. 24 своєї постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ при розгляді справи суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070103 від 19 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 ставиться у провину порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст. 124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується за ст. 124 КУпАП не визнає, оскільки вважає винним у виникненні ДТП іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказує на відсутність в його діях складу цього правопорушення.

Однак, незважаючи на таку позицію апелянта, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції, виходячи з аналізу та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, правильно зроблений висновок, що дії ОСОБА_2 , які виражені у порушенні ним п. 10.1 ПДР України, перебуваються у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, стверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана правильна юридична оцінка, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №070103 від 19.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.02.2023, в якій, окрім іншого зафіксовані дорога, на якій сталось ДТП, місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, яка підписана без жодних зауважень ОСОБА_2 . Схема також підписана й іншим учасником ДТП ОСОБА_1

- фотознімками з місця ДТП, де зображено розташування транспортних засобів після ДТП, які наявні в матеріалах справи;

- відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем „Mazda 6, перед виконанням повороту ліворуч на вул. Незалежності в смт Маневичі змістив свій автомобіль на смузі руху праворуч, з вказаного крайнього правого положення в подальшому здійснив поворот ліворуч, при цьому перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Фактично такі обставини підтверджуються й письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_1 від 19.02.2023, які він надав на місці події, де зазначив про те, що до моменту зіткнення він на автомобілі марки „Nissan Primastar рухався за автомобілем „Mazda 6, який почав з`їжджати в право. Дані дії водія автомобіля „Mazda 6 ОСОБА_1 сприйняв як маневр повороту праворуч, у зв`язку з чим продовжив рух прямо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої пояснення, а також пояснив, що місцем ДТП є саме те місце, яке зазначене в матеріалах справи.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_2 та відповідно пошкодженням транспортних засобів, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи й досліджені судом та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються викладеним вище, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_2 та наявність механічних ушкоджень, що по суті в апеляційній скарзі не оспорюється. Також ОСОБА_2 в місцевому суді не зміг пояснити чому перед виконанням повороту ліворуч зайняв на смузі руху крайнє праве положення.

Працівники поліції Махновец Б. В., Гаврилюк І. Ю. та ОСОБА_5 , котрі були допитані в судовому засіданні місцевого суду, хоча і не були очевидцями ДТП за участі вказаних вище транспортних засобів, однак їх покази у сукупності з іншими доказами наявними в матеріалах справи дають можливість чітко відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Також обґрунтовано взято до уваги місцевим судом і пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_1 щодо обставин при яких відбулося ДТП, оскільки як було вказано вище вони узгоджуються з відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Доводи апелянта, що транспортні засоби рухалися по дорозі з однією смугою руху в одному напрямку і авто „Nissan Primastar рухалося за автомобілем „Mazda 6, а тому авто „Nissan Primastar не відноситься до транспортних засобів, якому належить перевага у русі, є неспроможними, про що правильно вказано в оскаржувальній постанові та з чим погоджується апеляційний суд, оскільки подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. В даній дорожній ситуації після зайняття відповідного крайнього правого положення на проїзній частині та перед зміною напрямку руху водій ОСОБА_2 відповідно до п. 10.1 ПДР повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Посилання апелянта, що схема місця ДТП складена з порушеннями, оскільки працівниками поліції було вказано замість «тротуару» «узбіччя» та неправильно зроблено заміри проїзної частини, що потягнуло передчасний висновок суду про ширину смуги руху у 5,5 м, а проїзної частини у 12,8 м, до уваги апеляційним судом не береться, адже у схемі місця ДТП відображено усі необхідні дані, які достатні для об`єктивного визначення причин ДТП.

Також є необґрунтованими доводи сторони захисту, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень і в мотивувальній частині рішення вказав на порушення ОСОБА_2 п. 10.4 ПДР, що не інкримінується йому протоколом про адміністративне правопорушення. Так суддя місцевого суду в оскаржувальній постанові вказав на недотримання ОСОБА_2 п. 10.4 ПДР, однак в причино- наслідковому зв`язку з настанням ДТП суддя зазначив про порушення останнім саме п. 10.1 ПДР, що йому інкримінується протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наведені вище та усі інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

А тому, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сороки Марії Володимирівні залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року в даній справі, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук