Справа № 165/1073/23 Провадження №33/802/459/23 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Свередюк Юлії Анатоліївнина постанову судді Нововолинського міського судуВолинської області від 10 травня 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення увиді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 березня 2023 року о 11 годині 05 хвилин керував по вулиці Святого Володимира в місті Нововолинську автомобілем марки «DODGE AVENGER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, тим самим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з судовим рішенням захисник в поданій апеляційній скарзі вважає його незаконним та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не врахував усі обставини справи та дав неправильну оцінку доказам. Просить постанову скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав.

Від захисника Свередюк Ю.А. на адресу апеляційного суду 24.07.2023 року надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, а у разі відмови в задоволенні даного клопотання, просить судовий розгляд проводити у її відсутності та відсутності її довірителя, апеляційну скаргу підтримує повністю та просить її задовольнити.

Під час судового засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 просила розгляд справи проводити за її відсутності. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Нововолинського міського судуВолинської області від 10 травня 2023 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без участі ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративні правопорушення серії ААБ №070956 від 23.03.2023року;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя, а також результат огляду, із яким останній погодився, що засвідчив особистим підписом;

- роздруківкою чеку результату проведення тесту з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» - 2,41% алкоголю;

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку поліцейським за порушення ПДР, роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, пояснення водія стосовно вживання алкогольних напоїв безпосередньо перед керуванням автомобілем, процедуру проходження зі згоди водія огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», висновком тестування з результатом тесту 2,41 проміле»;

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Вважаю, що не слід брати до уваги твердження захисника про визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсними.

Так, визначення таких термінів, як калібрування, періодична повірка засобів вимірювальної техніки та повірка засобів вимірювальної техніки, містяться у п.п.10, 17, 18 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон):

- калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу;

- періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал);

- повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Зміст вказаних термінів дає можливість побачити, що відмінність повірки від калібрування полягає в тому, що повірка - це перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - це приведення до певних стандартів.

Законом встановлено порядок проведення калібрування та повірок, а також відмінності таких операцій.

Зокрема, ст.17 Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Крім того, стосовно таких засобів може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Тобто, вищезазначеними нормами Закону встановлюється обов`язковість проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

В той же час, згідно ст.27 Закону калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології.

Таким чином повірка згідно Закону - це обов`язкова процедура, а калібрування - процедура добровільна і необов`язкова.

За таких обставин, газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», який використовувався поліцейськими для огляду ОСОБА_1 не підлягає обов`язковому калібруванню.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п.23).

Таким чином, враховуючи, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» своєчасно пройшов калібрування, підстав недовіряти його показам немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Що стосується доводів захисника про недопустимість як доказів відеозаписів з боді-камер поліцейських, то на думку суду вони є неспроможними, оскільки в протоколі зазначено, що додано відеозапис з боді-камери №1, а не зазначення назви та марки технічного засобу на думку суду не може слугувати підставою для визнання відеозаписів неналежними доказами.

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був повідомленим про час та місце розгляду справи, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлявся за допомогою sms-повідомлень, про що свідчить довідка про доставку sms-повідомлення згідно заявки особи на отримання судових повісток за допомогою sms-повідомлення (а.с.6).

З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КпАП України.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 ,відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Інші доводи, на які посилається апелянт, не є безумовними підставами для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на подачу апеляційної скарги захиснику особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Свередюк Юлії Анатоліївні на постанову судді Нововолинського міського судуВолинської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського судуВолинської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя