Справа № 462/7029/22 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/374/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Федака Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2023 року,

встановив :

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 28.11.2022 року о 20 год. 05 хв. за адресою: Львівська обл., смт. Рудне, вул. Грушевського, 79, керував транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager № 7510. Результат огляду - 0, 67 ‰, тест № 206. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк, встановлений законом для оскарження постанови про адміністративне правопорушення; скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Щодо пропущеного строку зазначає, що суддею Залізничного районного суду м. Львова було проігноровано заяву захисника про відкладення судового розгляду і винесено постанову, чим грубо порушено право на захист інтересів апелянта. Оскільки останній та захисник у судовому засіданні були відсутні, то вони очікували на повідомлення про призначення нового судового засідання, однак такого не надходило. Вказує, що про існування даної постанови йому не було відомо, а лише 24.02.2023 року, через пошту отримав копію постанови від 07.02.2023 року. Вважає, що строк оскарження вказаної вище постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2023 року було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Апелянт покликається на те, що постанова ухвалена суддею без дослідження всіх фактичних даних справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд при розгляді справи не з`ясував усі обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою необґрунтоване та незаконне рішення. Суд першої інстанції не провів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх наявних фактичних даних і обставин, які підлягають з`ясуванню.

ОСОБА_1 , будучи повідомлений про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, його представник надав довідку про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , та проти слухання справи за відсутності його довірителя не заперечив, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 .

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому, апеляційний суд вважає, що цей строк необхідно поновити.

В судовому засіданні адвокат Федак Р.Р. просив суд змінити постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2023 в частині накладення адміністративного стягнення та виключити з резолютивної частини постанови покликання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 не має права керувати транспортними засобами та не може бути такого позбавлений.

Заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Федака Р.Р. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 141168 від 28.11.2022 року; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 28.11.2022; тестом на алкоголь Drager Alcotest № 7510 ARND-0013, з якого вбачається, що результат проведеного тесту № 206 від 28.11.2022 року є позитивним - 0, 67 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмових поясненнями ОСОБА_1 від 28.11.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.11.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 28.11.2022 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апелянта про те, що постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2023 в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити, оскільки ОСОБА_1 не має права керувати транспортними засобами та не може бути такого позбавлений, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Документ посвідчення водія не є тотожним поняттям права на керування транспортним засобом, а лише підтверджує відповідне право. При цьому, якщо з якихось причин такий документ є втраченим чи простроченим, це не означає автоматично, що особа також позбавлена права на керування, вона лише має замінити документ.

Із матеріалів справи вбачається, що термін дії посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , закінчився 23.04.2023 року. Закінчення строку дії посвідчення не свідчить про позбавлення особи її права на керування транспортним засобом, а тому аргументи апелянта слід відхилити.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при розгляді справи не з`ясував усі обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою необґрунтоване та незаконне рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дослідив докази, які містяться в матеріалах справи і вірно встановив, що вина ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА