ПОСТАНОВА

Справа № 285/2363/23

провадження № 3/0285/1929/23

14 квітня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , місце роботи- військова частина НОМЕР_1 , командир відділення, РНОКПП не встановлено,

за ч. 1 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

встановила:

14.04.2023 року повторно після дооформлення до суду надійшов протокол № 007 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з якого слідує, що 03.04.2023 року приблизно о 08 год. 30 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину або місце служби на протязі однієї доби під час особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-11 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, у матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи без його участі, вину визнає.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 172-11 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Так, з наявних у справі матеріалів встановлено, що військовослужбовець по мобілізації ОСОБА_1 не є військовослужбовцем строкової служби, як то передбачено ч. 1 ст. 172-11 КупАП, а отже відсутній суб`єкт (спеціальний суб`єкт) даного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Оскільки військовослужбовець ОСОБА_1 не є суб`єктом (спеціальним суб`єктом) правопорушення за ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, то останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, оскільки особа, яка притягається до адмінвідповідальності не може бути суб`єктом даного правопорушення, приходжу до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, а тому, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо визнання вини ОСОБА_1 , що міститься у письмовій заяві, то останнє є лише суб`єктивним ставленням до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 172-11, 283, 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП ,-

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська