САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1081/23
Провадження №3/726/733/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 387786 від 09 квітня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 01.05.2023 о 21:37 в м. Чернівці по вул. Тернівська, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Таким чином вказано, що водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданні по справі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Від його захисника адвоката Морозової О.В. надійшла заява у якій остання просить розгляд справи провести без її участі та участі ОСОБА_1 . Підтримала раніше скероване клопотання про закриття провадження у справі та просила його врахувати при винесенні постанови.

Враховуючи, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, за належного повідомлення останнього та його захисника про розгляд справи судом та з врахуванням отриманої заяви про розгляд справи за їх відсутності, вважаю за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності учасників провадження.

Крім того, 26.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Морозової О.В. про закриття провадження у справі у якому адвокат вказує про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, а її довіритель не визнає своєї вини у вчиненому.

Просить врахувати те, що ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено підстави для зупинки транспортного засобу поліцейськими. Таким чином вважає, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, враховуючи те, що, згідно долученого відеозапису, підставою зупинки патрульними була відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказує, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а тому вважає усі наступні вимоги працівників поліції неправомірними, а складені процесуальні документи не належними та не допустимими доказами.

Також вказує і про неупереджене ставлення патрульних, оскільки під час моніторингу наявної інформації у базі, останні виявили те, що щодо ОСОБА_1 раніше складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а тому і вирішили запропонувати останньому пройти освідування на стан сп`яніння.

Вказує, що о 21:34 ОСОБА_1 погодився пройти освідування, однак через те, що патрульні чітко не змогли сформулювати підставу для зупинки та які саме правила ПДР він порушив, останній побоявся, що поліцейські можуть незаконно вплинути на результати освідування, а тому відмовився виконувати будь-які їх вказівки. Крім того, посилається і на те, що поліцейські залякували ОСОБА_1 викликами щодо нього військової служби правопорядку та слідчо-оперативної групи.

Оскільки ОСОБА_1 не повідомляли та не роз`яснювали його права, вважає, що надані ним пояснення не можуть бути взяті за основу вчиненого правопорушення. Висловлені ОСОБА_1 твердження щодо підстав відмови від проходження освідування були лише хаотичними спробами самозахисту на фоні емоційного стресу та перенесеної контузії та схильні до того, щоб викликати у поліцейського відчуття шкоди.

На долученому відео вбачається адекватна поведінка ОСОБА_1 , а виявлені у нього ознаки нічим не підтверджені.

Таким чинам, зважаючи на викладене захисник просить винести постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за недоведеністю та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також долучає письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній свою вину у вчиненому не визнає та вказує про те, що орієнтовно о 21:10 01.05.2023 до його транспортного засобу підійшли працівники поліції та повідомили про начебто порушення ПДР - керування транспортним засобом без діючого страхового полісу. Після цього вказує, що пред`явив оригінал полісу, однак патрульні, шляхом моніторингу бази даних, виявили, що раніше на нього вже складалися матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому і запропонували пройти огляд. Проведене на місці освідування не показало ознак, за якими можливо було б встановити перебування у стані сп`яніння Оскільки патрульні не повідомили точну причину зупинки та необхідність виконання їх вказівок, повідомили про виклик слідчо-оперативної групи, зрозумів, що останні намагаються у будь-який спосіб притягнути до відповідальності та не бажають слухати його. Сильне хвилювання зумовило настання панічних атак на фоні перенесеної контузії, а тому вказує що відмовився від виконання будь-яких вказівок працівників поліції та не заперечив щодо складення адміністративних матеріалів, маючи намір захищати свої права у суді.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи заявленого захисником клопотання про закриття провадження у справі, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 387786 від 09 квітня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, слідує, що останньому, ставиться у провину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та подальшу відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими долучено до протоколу Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Чернівецького ОНД, яке було виписано 01.05.2023 на водія ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.2) та диск із відеозаписом події, що мала місце при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зафіксованої на нагрудні реєстратори поліцейських № 476852 та № 475548, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, як доказ вини та які застосовувалися на виконання вимог ст. 266 КУпАП при пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння водієм (диск на а.с.5).

Так перевіряючи вказані докази, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з підстав зазначених захисником у скерованому до суду клопотанні, приходжу до наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, однак водій вправі відмовитися проходити огляд, і в такому випадку поліцейський в складає протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналогічне передбачено і п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, у відповідності до якого «у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Аналізуючи вищевказану норму закону приходжу до висновку, що направлення водія поліцейським на огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції можливе лише за умови законної зупинки поліцейським транспортного засобу, яким керує особа, щодо якої існують підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На вищевказаному також наголошує Верховний Суд у своєму рішенні від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

В розумінні ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під час керуванням останнього.

Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.

При перегляді відеозапису із боді камер, встановлено, що ОСОБА_1 не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, не вказано факт порушення ним правил дорожнього руху, що стало причиною подальшої зупинки транспортного засобу та перевірки його документів.

Так, 01.05.2023 о 21:28 поліцейський, після зупинки транспортного засобу Mitsubishi Pajero підходить до водія і вказує водію про те, що «показує, що у вас немає страхівки».

Тобто, підставою зупинки була відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що була встановлена поліцейськими шляхом перевірки даних за базою поліції під час руху позаду такого авто, за його номерним знаком.

Водночас відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав, визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію») чи безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факти порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу, є неправомірними.

Більше того, як вбачається із долученого відеозапису із боді-камери № 476852, ОСОБА_1 пред`являє поліцейському діючий страховий поліс та запитує про причину його зупинки, намагаючись дізнатися, що саме він порушив.

Після перевірки полісу, поліцейський вказує про нібито наявне переобладнання транспортного засобу, не конкретизуючи яке саме, а невдовзі взагалі вже вказує про те, що водій керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим паском безпеки.

Таким чином на долученому до матеріалів справи відеозаписі з боді камер поліцейських, де зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено через необхідність перевірки документів полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не відповідає вимогам закону про наведення конкретної причини зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Таким чином, обставини, визначені Законом України «Про національну поліцію», які б давали поліцейському право зупинити транспортний засіб та вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Враховуючи, що із матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР України, за які його слід було зупинити, то всі наступні вимоги працівників поліції (в т.ч. вимогу на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння) водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019, справа №686/11314/17, а також доктриною «плодів отруйного дерева» сформульованою ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Ионкало проти України», «Яременко проти України».

Поряд із цим, слід зауважити і те, що, згідно долученого відеозапису із боді-камер, після перевірки водія поліцейські виявили за даними бази інформацію про те, що ОСОБА_1 раніше притягався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, та після цього ж одразу о 21:31 пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння, не називаючи та не виявляючи при цьому жодних ознак стану сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що провадження за ст. 130 КУпАП щодо нього було закрите і якщо треба, він готовий пройти огляд на стан сп`яніння.

Також водій зауважував, що проходить лікування, пов`язане із отриманою травмою під час захисту Батьківщини та контузією.

О 21:34 ОСОБА_1 погоджується проїхати до медичного закладу, однак просить дати можливість зателефонувати дружині, щоб вона забрала авто.

В подальшому, поліцейські вказують водію про виявлені ознаки, повідомляють про можливий виклик військової служби правопорядку та слідчо-оперативної групи, та ОСОБА_1 вказує про те, що залишається на місці, нікуди не їде із ними, і йому можуть писати протокол за відмову.

Послідуючі обставини, зафіксовані на відео, стосуються інших проваджень, складених щодо ОСОБА_1 , однак суд погоджується із доводами захисника про те, що останньому не роз`яснювалися його права та обов`язки.

Крім того, поліцейськими чітко не називалися виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а враховуючи факт перенесеної ОСОБА_1 контузії, про що були повідомлені поліцейські, його дії могли були бути сприйняті з неправильної точки зору.

Більше того, із дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції одразу після перевірки водія за даними бази вказали, що йому необхідно буде пройти огляд, пов`язуючи це виключно із фактом попереднього складання щодо особи протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при цьому не висловили підозру про наявність у поведінці водія ознак наркотичного сп`яніння, а такі були названі значно пізніше.

Таким чином, ознаки наркотичного сп`яніння, вказані у протоколі, що нібито були виявлені у ОСОБА_1 , внесені до протоколу виключно формально.

Водночас, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Враховуючи допущенні працівником поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану наркотичного сп`яніння, суд визнає такий огляд водія на визначення стану наркотичного сп`яніння, у відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП, незаконним та недійсним.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитисянакористь цієї особи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що за встановлених у справі обґрунтованих сумнівів щодо законності дій працівників поліції, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справу відносно нього за вказаною статтею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не виноситься постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір стягненню також не підлягає.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 7, 9, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284,285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев