Справа № 591/1610/23 Провадження № 3-зв/591/4/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Штань С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сибільову О.В. у справі №591/1610/23, провадження №3/591/649/23 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільова О.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В даному провадженні, 16 травня 2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільову О.В. Заява мотивована тим, що у нього є сумніви в неупередженості судді в даній справі, так як в ході розгляду справи головуючий суддя Сибільов О.В. не забезпечив йому належним чином повідомлення про дату та час судового засідання, чим унеможливив його участь в даному судовому засіданні. До того ж, його адвокат Мовчан Р.А. зазначав, що з 03 квітня 2023 року по 28 квітня 2023 року він хворів та знаходився на лікуванні в Мукачівському районі Закарпатської області, до м. Суми повернувся лише 12 травня 2023 року. Тому вважає, що хвороба його адвоката є поважною причиною ненадання ним в письмовому вигляді його позиції по справі.

В судове засідання особа, відносно якої порушується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Мовчан Р.А., суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про відвід.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Сибільову О.В. від участі у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений порядок вирішення заяв та клопотань про відвід судді, у зв`язку з чим необхідно застосувати аналогію права та аналогію закону і застосувати у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення клопотань про відводи.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Обґрунтовуючи заявлений відвід судді Сибільову О.В., заявник посилається на те, що суд його не забезпечив належним чином повідомленням про дату та час судового засідання, а отже, унеможливив його участь в розгляді справи, а, отже, в нього наявні сумніви в неупередженості судді в розгляді даної справи.

Оцінюючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність упередженості судді Сибільова О.В.

Зазначені в заяві про відвід обставини, які на думку заявника свідчать про упередженість судді, фактично зводяться до висловлення незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи, що не можна вважати підставою для сумнівів в об`єктивності чи неупередженості судді, оскільки є предметом професійної діяльності судді.

Заявник не навів переконливих доводів про те, що є обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Сибільова О.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Сибільова О.В. від участі у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Сибільову О.В. у справі №591/1610/23, провадження №3/591/649/23 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Ніколаєнко