Справа № 711/1607/23
Номер провадження 3/711/653/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря Вдовіченко Р.В., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника адвоката Сененко К.В.,

розглянувши адміністративні матеріали,які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 391147), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

В судовому засіданні встановлено, що 02.03.2023 року о 17.56 год. в м.Черкаси по вул.Нечуя-Левицького 14/1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на камеру 470685, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Подія від початку до кінця фільмувалася на б/к 470685 безперервно,

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушенні не визнає в повному обсязі. Вважає, що не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння, про що свідчить відеозапис наданий працівниками поліції. Крім того вважає, що при освідування було порушено його порядок, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також не відмовлявся поїхати до спеціалізованого медичного закладу, письмове направлення йому не вручалось. Дані факти також підтверджуються відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських. Враховуючи викладене вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Сененко К.В. зазначила, що її довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, так як він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, як це зазначено у протоколі серії ААД № 391147 від 02.03.2023. Даний факт підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських, а саме: на 1 хв. 18 секунд відео він - ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Але такий огляд не було проведено працівниками поліції. Також на 6 хв. 15 секунді відео можна почути, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати до Черкаського обласного наркологічного диспансеру (ЧОНД) для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він знову ж таки погодився. Але дана згода була проігнорована поліцейськими, які просто продовжували вести з ним розмову. На 7 хвилині 08 секунді відео він повторно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». 10 хвилина 16 секунда відео - повторна пропозиція від поліцейських поїхати до Черкаського обласного наркологічного диспансеру (ЧОНД), при цьому поліцейські схиляли його до того, щоб не їхати в медичний заклад та скласти протокол про адміністративне правопорушення на місці. 13 хв. 48 секунді на питання поліцейського: «Чи готові ви пройти освідування?», він відповів: «Я нічого підписувати не буду», тобто зафіксованого факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не має. Не дивлячись на відсутність його відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб, працівники поліції продовжували вести бесіду з ним та проводити розгляд справи, пропонуючи йому скласти протокол про адміністративне правопорушення на місці. Отже, у Протоколі серії ААД № 391147 від 02.03.2023 вказано, що він - ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично не погоджується з цим, оскільки не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчать відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських. Аналізуючи все вищевикладене, звертає увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, порядок огляду встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), а також ч.3ст. 266 КУпАП. Згідно ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у разі його незгоди проходити вказаний огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У п.3 розділу І Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук. Згідно п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З п.7 розділу II Інструкції випливає, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Згідно п.10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Крім того, ч.5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, аналізуючи все вищевикладене, звертає увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння, здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 8 розділу II Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку до даної інструкції. Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія на місці чи не згоди водія з результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за ст. 130 КУпАП. В такому випадку Закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. Крім цього проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», а також не відмовлявся поїхати до спеціалізованого медичного закладу, письмове направлення йому не вручалось. Дані факти підтверджуються відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських. За таких обставин вважає, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Сененко К.В., дослідивши відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 391147, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозицію поліцейського пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу так і в ЧОНД, де працівником поліції отримано відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери, що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 №1231-IX, що діє з 17.03.2021) передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.п.1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд визнає відеозапис наданий суду, належним доказом.

З протоколу про адміністративне праворушення серії ААД № 391147 вбачається, що в результаті проведеного поліцейським огляду, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та зазначено підозра у перебуванні останнього в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального приладу, або проїхати до медичного закладу ЧОНД, від чого останній відмовився.

Крім того, в ході перегляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем безпосередньо перед його зупинкою. Після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 та під час спілкування, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено. В ході спілкування ОСОБА_1 сам зазначає, що він дійсно вживав алкогольні напої, проте йому все одно, оскільки наступного дня він їде в ЗСУ, а тому працівники поліції можуть виписати йому штраф. На неодноразові пропозиції поліцейських пройти освідування на місці зупинки, або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовлявся, при цьому відбігав від працівників поліції та відмовлявся від огляду. Поліцейським були роз`яснені наслідки відмови від освідування, на що останній їм повідомив, щоб його везли до ВСП і що він знає, що вживав алкоголь, а саме пиво, а тому працівники поліції просто можуть його штрафувати. Крім того, ОСОБА_1 на відеозаписі стверджує, що він знає всі наслідки та знає свої права, а тому йому нічого не потрібно роз`яснювати.

Слід зауважити, що не зважаючи на той факт, що при матеріалах справи при надходженні справи до суду, було відсутнє письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, проте суд бере до уваги те, що саме повідомлення поліцейськими правопорушнику про наявність ознак алкогольного сп`яніння та необхідність проїхати до медичного закладу, саме по собі вже є направленням на огляд водія. За таких умов, суд вважає, що в даному випадку не порушено Інструкцію, та даний факт приймається судом до уваги, як доказ, який у повному обсязі підтверджує факт пропонування працівниками поліції пройти саме огляд в медичному закладі, який за своїм змістом вже є направленням, а також підтверджено таку відмову від проходження такого огляду на місці зупинки.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст.266 КУпАП, а поведінку правопорушника суд оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду.

Крім цього ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі задля його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст.17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 391147;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 2 БУПП в Черкаській області ст.лейтенанта поліції Кожик А.С.;

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та іншими матеріалами справи.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Позицію правопорушника ОСОБА_1 , щодо не керування ним транспортним засобом, суд оцінює критично та сприймає її як таку, що направлення на уникнення останнім відповідальності.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, той факт, що правопорушник, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

На підставі ст.40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до положень п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в зв`язку із пільгою, встановленою законодавством України для військовослужбовців, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 10.11.2003 року.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник