Справа № 192/1140/23
Провадження № 3/192/476/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Галабінського району Ташкентської області, громадянин України не працюючого, не зареєстрованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 11 червня 2023 року близько 14:00 год в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психічному здоров`ю громадянки ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В суд ОСОБА_4 не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом та підтверджується: протоколом серії ВАВ 926338 від 11.06.2023 року, рапортом та протоколом про прийняття заяви, письмовими поясненням потерпілої ОСОБА_3 щодо подій 11.06.2023, письмовим поясненням ОСОБА_4 , в яких він підтвердив факт вчинення домашнього насильства щодо дружини в стані сильного алкогольного сп`яніння у присутності дітей, письмовими поясненням неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , постановою ГБВ №514607 від 11.06.2023 про вчинення громадянином ОСОБА_6 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №322726 від 11.06.2023 року.

На думку суду, поведінка ОСОБА_4 свідчить про його зневажливе ставлення до співмешканки та матері його дітей, впевненості у власній безкарності, зарозумілості, направлена на обмеження волевиявлення більш вразливої ОСОБА_3 . Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_4 викликала відчуття страху як за себе, так і за дітей які були свідками цих подій, емоційної невпевненості, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_4 який не працює, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою відповідальність обставиною, обставини вчинення правопорушення при дітях, та вважає необхідним накласти на ОСОБА_4 стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 діб. Саме таке стягнення, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Суд, вважає необхідним зазначити, що розгляд факту домашнього насильства у родині ОСОБА_4 свідком чого були діти, зокрема, неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайшов свого належного реагування.

Оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у даній родині проведено не було. Відомості про соціальний супровід вказаної родини в якій згідно письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_5 такі випадки непоодинокі, відомості відсутні.

Стан дітей у зв`язку з домашнім насильством в родині не досліджувався, діти залишились поза увагою відповідних органів, покликаних захищати їх права.

Відповідно до ст. 19 Конвенції про права дитини держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образ чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження, зокрема і з боку батьків.

Суд вважає, що перевірка за фактом домашнього насильства у родині ОСОБА_4 була проведена поверхово без оцінки рівня безпеки дітей з метою забезпечення та захисту їх прав.

Відповідальний працівник ювенального сектору превенції ВП№9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до перевірки за фактом домашнього насильства не залучався.

Згідно висновку від 11.06.2023 подальша перевірка за матеріалом припинена, матеріали списані до справи. Крім того, судом враховано, що даний висновок не оформлений належним чином. Не зрозуміло висновок є копією чи оригіналом, він не містить жодних підписів відповідних осіб, даних щодо дати його затвердження начальником ВП №9 чи підстав для засвідчення його печаткою ВП№9 «Для пакетів».

Відповідно до ст.282 КУпАП суд вважає необхідним постанову у даній справі надіслати голові Новопокровської селищної ради для вжиття засобів реагування відповідним органом опіки та піклування на факти домашнього насильства в родині ОСОБА_4 свідком яких стають неповнолітні діти.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 173-2, 282, 283 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 7 (сім) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Копію постанови направити голові Новопокровської селищної ради для вжиття засобів реагування на факти домашнього насильства в родині ОСОБА_4 свідком яких стають неповнолітні діти.

Про прийняті заходи протягом місяця повідомити суд.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Тітова