Справа № 642/2088/23
Провадження № 3/642/891/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний протокол серії ААД №030444, відповідно до якого 12 квітня 2023 року о 17 годині 56 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Слов`янська, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява вимова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій ОСОБА_1 відмовився, крім того водій двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню протягом року за ст.130 КУпАП.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Орел В.В., який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги № 114887 заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Клопотання обґрунтовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030444 від 12.04.2023 складено за ч.3 ст.130 КУпАП, як до особи, яка двічі протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Але, відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 13.03.2023 постанову Київського районного суду м.Полтави від 25.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасовано та провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 не притягався двічі до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, відповідно протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030444 від 12.04.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП складено з порушенням вимог КУпАП та є неналежним доказом.

Крім того захисник звернув увагу суду на той факт, що відповідно до відеозапису з бодікамери про подію від 12.04.2023 ОСОБА_1 в присутності свідків не відмовлявся пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а напроти, викликав свого захисника з метою захисту та проходження такого огляду. До того ж, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані відеозапис не містить підтвердження роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також не містить роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Захисник Орел В.В. зазначив, що працівниками патрульної поліції всупереч вимогам ст. 268 КУпАП не забезпечено право скористатися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права тощо, чим порушено право на захист. До того ж, матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять будь-яких даних про передачу автомобіля ВАЗ 21061 днз НОМЕР_3 для керування іншій особі. Щодо рапорту працівника поліції від 12.04.2023 про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом як доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КУпАП, то захисник звертає увагу на постанову Верховного суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а, відповідно до якої КАС ВС дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП не доведена, а обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності., що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Вислухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Орла В.В., дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 ЗаконуУкраїни «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає у разі керування особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма закону є бланкетною, тому необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається, у тому числі, в ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП є особа, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Як передбачено пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПостановоюКМ України№ 1306 від 10.10.2001(далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП до матеріалів справи працівниками патрульної поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030444 від 12.04.2023 відповідно до якого 12.04.2023 року о 17-56 год. за адресою: м. Харків, вул.Слов`янська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява вимова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водій ОСОБА_1 відмовився, крім того водій двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню протягом року за ст.130 КУпАП.

За змістом ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч закріпленого в КУпАП положенню, до вказаного протоколу не долучено даних, що водій ОСОБА_1 двічі притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Більш того, відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 13.03.2023 постанову Київського районного суду м.Полтави від 25.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасовано та провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Більше протягом року ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за с.130 КУпАП. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030444 від 12.04.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП складено з порушенням вимог КУпАП та є неналежним доказом.

До того ж, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Крім того, адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 містить пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 12.04.2023, які нібито підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але згідно відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду, а навпаки - просив його пройти в присутності свого захисника.

Згідно рапорту інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП від 12.04.2023, під час патрулювання в складі екіпажу 3102 за адресою: м.Харків, вул.Слов`янська, буд.6 зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі КНП ХОР «ОНД» відмовився у присутності двох свідків. Встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами та винесено постанову ДПО 18№650481 за ч.4 ст.126 КУпАП, складено протокол серії ААД №030444 за ч.3 ст.130 КУпАП, так як ОСОБА_1 двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності.

Рапортомінспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП М.Підлужної від 12.04.2023 визначено, що в протоколі серії ААД №030444 від 12.04.2023 відносно ОСОБА_1 допущена неточність вказана ч.3 ст.130 КУпАП замість ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно довідки старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП В.Демченко, просять суд розглядати матеріалам щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови Верховного суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а, КАС ВС дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Таким чином, вказаний матеріал про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 містить неточності та суперечності, які не відповідають дійсності., що виключає доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції від 12.04.2023, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що на пропозиції працівника патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі ОСОБА_1 погоджується, але просить пройти такий огляд у присутності свого захисника. Також зафіксовано, як ОСОБА_1 телефонує захиснику та повідомляє працівників патрульної поліції, що необхідно зачекати його захисника, в присутності якого він пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 або ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 або ч.3 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Таким чином, суддя дійшов висновку про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА