Справа №346/1354/23
Провадження №3/346/905/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Вербіщук О.Д.

розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. П`ядики, Коломийський район, Івано-Франківська область, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №534200 ОСОБА_1 07.03.2023 близько 22:00 години в с. П`ядики по вул. Зарінок під час словесної суперечки із ОСОБА_2 ображала її нецензурними словами, кидала камінням в її сторону, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Дала показання про те, що вона з ОСОБА_2 проживають в сусідніх будинках. 07.03.2023 ввечері вона перебувала за місцем свого проживання, коли до неї приїхали працівники поліції і пред`явили претензію, що начебто вона кидала камінням у вікна будинку потерпілої. Зазначила, що саме потерпіла провокує її на сварки, вона ж зі свого боку уникає спілкування з нею. Хтось 07.03.2023 розбив вікно у будинку потерпілої, через що вона влаштувала чергову сварку з нею.

Спростовуючи позицію ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснила, що вночі 07.03.2023 ОСОБА_1 стала кидати каміння в її будинок, потім почула образливі слова на свою адресу. З нею в будинку була її неповнолітня дитина та співмешканець.

Зазначила, що конфлікти між ними існують з 2007 року з того часу к вона переїхала жити в будинок, який їй залишив у спадок їх батько, що образило ОСОБА_1 і тому вона постійно провокує конфлікти. В будинку ОСОБА_1 постійні гучні гулянки, за своїми свійськими тваринами вона не дивиться і вони постійно заходять до неї на ділянку. Саме спосіб життя останньої і провокує конфлікт між ними.

Окрім показань потерпілої, наданих суду та особі, уповноваженій на складання протоколу, вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534200 від 14.03.2023, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: час (07.03.2023 близько 22:00 години), місце (с. П`ядики, вул. Зарінок), обставини допущеного порушення (нецензурна лайка та кидання каміння в сторону ОСОБА_2 );

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2023, з якого вбачається, що 07.03.2023 близько 22:00 години в П`ядики, вул. Зарінок, її сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_1 влаштовують постійно з нею словесні конфлікти, погрожують фізичною розправою, кидали в її сторону та сторону її будинку камінням. Після приїду працівників поліції ОСОБА_1 продовжувала кидати в її сторону та сторону службового автомобіля працівників поліції камінням;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 07.03.2023, аналогічним протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.03.2023, з яких вбачається, що 07.03.2023 під час словесної суперечки між його матір`ю та сусідкою ОСОБА_2 він також виражався в сторону останньої нецензурними словами та кидав камінням.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об?єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, досліджених судом, та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , між ними протягом тривалого часу виникають конфлікти, зумовлені особистими неприязними відносинами, які викликані особистими мотивами, а не намаганням виразити явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 саме хуліганського мотиву, а відтак її не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Окрім викладеного, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте протокол відносно ОСОБА_1 в порушенням вимог ст. 254 КУпАП складено 14.03.2023, тоді як порушення мало місце 07.03.2023, тобто через сім днів після виявлення інкримінованого правопорушення.

Відповідно ж до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені ст. 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним доказом з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумнів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська