Справа № 487/2683/23
Провадження № 3/487/1262/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП: не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2023 року о 01 год. 00 хв. в м. Миколаєві по вул. Генерала Карпенко, 12Д, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , без права керувати т/з, а саме позбавлений права керування. Порушення вчинене повторно протягом року, постанова БАА №909590 від 15.07.2022 за ч.4 ст.126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Стаття 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно пункту 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298117 від 18.02.2023 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів;

- постанову серії БАА №909590 від 15.07.2022 відносно ОСОБА_1 ;

- довідку від 20.02.2023 року.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення достатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1а ПДР України, повторно здійснив правопорушення усвідомлюючи та допускаючи настанням для нього відповідальності, останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП України - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП України чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, адміністративне стягнення на не може бути накладено у зв`язку тим, що на час розгляду справи минуло більше 3-х місяців з дня вчинення правопорушення. Адміністративні матеріали надійшли до суду 17.05.2023 року.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Підсумовуючи викладене, справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 38, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.А. Лагода