ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2807/23Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В.
Провадження № 33/817/185/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124, ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.,

з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.М.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

Як визнав суд, ОСОБА_1 08 лютого 2023 року о 21 год. 29 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Лучаківського - С. Будного керував автомобілем марки «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alсotest 6810» прилад ARAM №2250 та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Також 08 лютого 2023 року о 21 год. 29 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Лучаківського - С. Будного, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, після чого в подальшому був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Renault Duster», н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того 08 лютого 2023 року о 21 год. 33 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Винниченка Карпенка С.Будного, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив виїзд на бордюрний камінь, після чого відбулось зіткнення автомобіля із зеленими насадженнями та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги те, що в провадженні судді знаходилось три справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП № 607/2807/23 (провадження 3/607/1323/2023), ст. 124 КУпАП № 607/2810/23 (провадження 3/607/1324/2023), та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП №607/2814/23 (провадження 3/607/1326/2023), відповідно ст. 36 КУпАП вони об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи №607/2807/23 (провадження 3/607/1323/2023).

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки суд при розгляді справи не дотримався в повній мірі норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, оскільки причина зупинки не узгоджується з положеннями ст.35 закону України Про національну поліцію, якою визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Вказує, що під час оформлення матеріалів працівниками поліції було допущено ряд грубих порушень, що виключають допустимість доказів, зокрема направлення на медичний огляд складено іншим інспектором поліції та в невідомий час, а тому, на думку захисника, є невстановленим факт пропонування з боку поліцейських проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Крім цього, звертає увагу суду, що алкотестер, який надавали ОСОБА_1 , був з уже приєднаним мундштуком, що є грубим порушенням порядку проведення огляду.

Вважає, що працівник поліції за відсутності ознак алкогольного сп`яніння, вирішив провести огляд на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , при цьому будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у останнього не було, а його поведінка була звичайною, лице природного забарвлення, мова чітка та відсутнє тремтіння рук.

Зазначає, що поліцейський не повідомив про можливість проходження огляду в закладі охорони здоров`я та відповідно не склав Акту огляду та Направлення на проведення огляду.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, а є лише частини (уривки), що не відображають реальних обставин, що мали місце під час складання матеріалів справи, а відео самого порушення взагалі немає.

Також, стверджує, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, для наявності складу даного адміністративного правопорушення є необхідним пошкодження чужого автомобіля або іншого майна, чого в даному випадку не було, а тому, на думку сторони захисту, у діях ОСОБА_1 відсутній склад даного правопорушення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Скибу В.М., який підтримав подану апеляційну скаргу і просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, ОСОБА_1 08 лютого 2023 року о 21 год. 29 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Лучаківського - С. Будного керував автомобілем марки «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, після чого проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив виїзд на бордюрний камінь, після чого відбулось зіткнення автомобіля із зеленими насадженнями та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження,

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Підстав вважати, що вказані протоколи про адміністративні правопорушення є незаконними і складені безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудних камер та відеореєстратора із службового автомобіля працівників патрульної поліції.

Вказаним відеозаписом зафіксовано, що водій транспортного засобу Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 08.02.2023 не зупинив свій транспортний засіб на вимогу працівників поліції, що була подана у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, а саме зупинкою на перехресті та не увімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху, та продовжив рух, незважаючи на те, що патрульний автомобіль рухався за ним з увікненими проблисковими маячками синього і червоного кольорів, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП.

Тому доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст.35 Закону України Про Національну поліцію щодо відсутності підстав та надуманого приводу для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

При цьому, матеріалами відеофіксації підтверджується, що працівниками поліції, після настання ДТП, на водійському місці транспортного засобу виявлено водія ОСОБА_1 ; йому роз`яснено причину зупинки; зазначено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння; запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є безпідставними і надуманими.

Натомість, характер його поведінки, відображений на відеозаписі свідчить, що саме він керував вказаним вище транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

Варто зауважити, що дані доводи апеляційної скарги захисника були предметом дослідження в суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою суддя апеляційної інстанції погоджується.

В подальшому працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_2 відмовився.

Твердження апелянта про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є непереконливі, оскільки працівник поліції повідомив водія про наявні у нього ознаки сп`яніння, які давали підстави вимагати проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до положень п.2.5 ПДР України та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, у зв`язку з тим, що відеозапис піддавався монтажу, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічного погляду могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Досліджені судом відеозаписи в достатній мірі дають можливість як ідентифікувати особу щодо якої складено протокол про адміністративний правопорушення, так і повністю перевірити процедуру фіксації правопорушень і оформлення результатів виявлених порушень.

Твердження апелянта, що направлення на медичний огляд складено іншим інспектором поліції та в невідомий час, на що звертає увагу апелянт, а також те, що відсутній акт огляду не спростовує самого факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та є самостійною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином не пов`язана з оформленням працівником поліції вказаних вище документів або тим, що алкотестер, який надавали ОСОБА_1 , був з уже приєднаним мундштуком.

Доводи захисника про невідповідність постанови суду вимогам чинного законодавства України, вважаю необґрунтованою, оскільки факт порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, доведена належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно з п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 2.3. (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.3. (б), п. 12.1. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.

Твердження апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, для наявності складу даного адміністративного правопорушення є необхідним пошкодження чужого автомобіля або іншого майна, що на думку сторони захисту, у даному випадку було відсутнє, є голослівними.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №079925 від 08.02.2023 (а. с. 56) в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Даний транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_3 . В свою чергу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний потерпілим, що підтверджується заповненою поліцейським графою свідки чи потерпілі у вищевказаному протоколі.

Крім цього, зазначені обставини підтверджуються також і схемою місця ДТП від 08.02.2023 (а.с. 58), у якій належним чином зафіксовані усі об`єкти, розташування автомобіля, місце зіткнення, детально описано механічні пошкодження транспортного засобу, власника даного транспортного засобу, що в цілому свідчить про порушення ОСОБА_1 ПДР України, які призвели до вказаної ДТП.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що більшість доводів апеляційної скарги є аналогічними тим, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст.ст. 124, ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП є правильними.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Ігор ВАВРІВ