Справа №: 716/828/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року місто Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Вайновська О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181924 від 08.05.2023 року, 08.05.2023 року, близько 12:30 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вживала алкогольні напої та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , 2022 року народження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв до суду не подала.

Дослідивши протокол про адмінправопорушення та матеріали додані до нього, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

При цьому, доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до адмінвідповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за те, що 08.05.2023 року, близько 12:30 годині ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , 2022 року народження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Тобто, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі, або складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Сам по собі факт перебування матері у стані алкогольного сп`яніння не утворює склад адмінправопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП.

Обставини ж ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 , 2022 року народження, в протоколі про адмінправопорушення не викладені та належними доказами не підтверджені.

Також, відсутні будь-які відомості про те, що бездіяльність ОСОБА_1 з приводу виконання батьківських обов`язків носить систематичний характер.

Обставини, які б вказували на те, що внаслідок перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, її малолітня дитина перебувала в умовах, що загрожують їй небезпекою, не встановлено.

Таким чином, передбачених законодавством доказів ухилення ОСОБА_1 від обов`язків щодо виховання малолітньої доньки, матеріали справи про адмінправопорушення не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст.252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не надано, а викладені в протоколі про адмінправопорушення обставини не свідчать про невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, приходжу до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст.40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 279, 280, 283-284, 326 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя О.Є. Вайновська