ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 Справа №607/10114/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №066087 від 01.06.2023, 25.05.2023 року о 21 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на коридорі загального користування 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 образливо чіплявся до гр. ОСОБА_2 , при цьому наніс йому удар в ділянку голови та поводив себе зухвало, чим, на думку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_2 25.05.2023 року близько 21-ої год. на коридорі загального користування 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 , відбувся конфлікт, втім ствердив, що такий був спровокований саме ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив не притягувати його до адміністративної відповідальності. Крім того зазначив, що жодних фізичних дій щодо ОСОБА_2 , за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, він не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 ствердила, що дійсно конфлікт, який відбувся між її чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спровокував саме останній, який, на її думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих та достатніх доказів його вини в інкримінованому йому правопорушенні.

Враховуючи той факт, що потерпілий ОСОБА_2 є зацікавленою особою у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його письмові пояснення про нанесення йому особою, яка притягається до адміністративної відповідальності удару в ділянку голови судом взяті до уваги, однак не можуть рахуватися достатніми доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує, що згідно електронного рапорту інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голик Т.В. від 26.05.2023, від проходження СМЕ (судово-медичної експертизи) ОСОБА_2 після приїзду працівників поліції відмовився, що також у сукупності зі всіма встановленими обставинами у даній справі ставить під сумнів дійсності фактів, викладених ним у його письмових поясненнях та протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.05.2023.

Водночас, підстав для сумніву у правдивості показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , яка повідомила про те, що конфлікт, який відбувся між її чоловіком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спровокував саме останній, в суду немає, оскільки вказані покази надані свідком, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а також такі не спростовуються ретельно дослідженими та проаналізованими судом матеріалами даної справи.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та не доведено усі обставини, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 173, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда