Справа № 758/1744/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Рибалка Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2023 року о 22 год. 40 хв. у місті Києві, по проспекту Г.Гонгадзе 32 А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, запах алкоголя з порожнини рота). Від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 заперечив проти інкримінованого адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що не керував транспортним засобом та працівники поліції не слідували за його автомобілем. Не заперечує, що перебував у автомобілі, який стояв поблизу дозволеного місця паркування та хоча і не був припаркований відповідно до вимог ПДР України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 (справа № №404/4467/16-а)).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження обставин викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення від 27 січня 2023 року, серія ААД № 442220, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 473609.

Під час перегляду судом 21 квітня 2023 року відеозапису зафіксовано, що працівник поліції підходить до водія автомобіля марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , який сидить у автомобілі, який припаркований і не рухається.

Отже, з дослідженого у суді відеозапису з боді камери поліцейського № 473609 убачається, що на вказаному відеозаписі відсутній запис руху автомобіля марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 взагалі. Разом із тим, не містить вказаний доказ ані запису слідування працівниками поліції за вказаним транспортним засобом, ані запису зупинки вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , адже керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Ураховуючи встановлене вище, суд прийшов до переконання про те, що суду не подано достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже наявними докази у справі не доведений факт керування останнім транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та порушення п. 2.5» ПДР України, при цьому ОСОБА_1 цей факт заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про закриття провадження у справі то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою судовий збір не сплачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП та керуючись ст. ст. 221, 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.В.Рибалка