КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1525/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Бурлака О.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, вдарив по обличчю, чим міг заподіяти психічної та фізичної травми, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутність складу правопорушення.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною.

Апелянт зазначає, що суддя, при ухваленні постанови, не врахував аналогічної справи стосовно ОСОБА_2 , а саме, що 07 листопада 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на його дружину, а 30 листопада 2022 року постановою Солом`янського районного суду міста Києва, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення. На думку ОСОБА_1 , вказаний факт підтверджує відсутність його винуватості в інкримінованому йому правопорушенні.

Також апелянт вказує, що на момент вчиненого діяння він перебував в стані необхідної оборони. Між ним та його дружиною виник конфлікт, в процесі якого вона вдарила ОСОБА_1 в живіт.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини свого неприбуття не повідомив. Будь-яких клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи постанову апелянт вважає, що суд не врахував того, що його дружиною, ОСОБА_2 , раніше вчинялось домашнє насильство щодо нього, а тому ця обставина виключає винуватість ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає такі доводи непереконливими, оскільки вони не ґрунтуються на законі, а докази щодо цього в матеріалах справи відсутні.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; та п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як вбачається зі наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 495267, 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягають у словесних образах та ударі по обличчю, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить врахувати те, що на момент вчиненого діяння він перебував в стані необхідної оборони. Цим фактично підтверджує вчинення ним насильства щодо ОСОБА_2 . Однак щодо стану необхідної оборони - в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б цей факт. Тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що сукупність доказів наявних в матеріалах справи та досліджених судом, давали підстави для визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П ОСТ АН ОВ ИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун