Справа № 346/1597/23
Провадження № 33/4808/554/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Гринів Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гринів Я.В. на постанову Колоийського міськрайонного суду від 3.07.2023 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.03.2023 року о 12:48 год. в м. Коломия по вул. Січових Стрільців керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гринів Я.В. оспорює постанову у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. Наявний у справі відеозапис не є безперервним та постійно переривається, тому його не можна вважати допустимим доказом по справі. Працівниками поліції в рапортах вказано ознаки наркотичного сп`яніння, які нібито були присутні у водія а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, проте жодна з вказаних ознак не заходить своє підтвердження із відеозапису. Протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини. ОСОБА_1 працівниками поліції було усно запропоновано пройти огляд в медичному закладі на, що він відмомився, однак до моменту складання протоколу, водій змінив свою думку і погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, тому поліцейські повинні були забезпечити доставку у медичний заклад, проте цього не зробили, а вказали, що протокол вже складено. ОСОБА_1 не було вручено письмового направлення на проходження огляду в медичному закладі, а також водій погодився пройти огляд в медичному закладі, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП відсутні. ОСОБА_1 сам пройшов медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння, що підтверджується висновком від 24.03.2023 року, згідно якого він не перебуває у стані наркотичного сп`яніння. В протоколі про правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як визначено ст. 130 ч. 1 КУпАП та в п.2.9а ПДР. Враховуючи наведені обставини, просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати і закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного провадження про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.

Крім того, постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення. Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. ОСОБА_1 заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Обгрунтованими є доводи захисника про те, що працівники поліції порушили право ОСОБА_1 на захист, відмовивши йому у проведенні медичного огляду після його первинної відмови від такого огляду.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медогляд, який не підтердив стан його наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки самостійне проходження такого огляду без участі поліцейських суперечить ст. 266 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гринів Я.В. задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 3.07.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький