Справа № 127/8244/23
Провадження № 3/127/2419/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 неналежним чином займається вихованням своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2014 року народження, яку 24.02.2023 близько 18.30 год. було виявлено на вулиці без догляду та опіки матері. При цьому ОСОБА_1 у цей час перебувала за місцем проживання в п`яному вигляді.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. При цьому суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_3 була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КпАП регламентовано перелік питань, які орган (посадова особа) вирішує при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Зі змісту частини другої статті 184 КпАП слідує, що адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З наданих суду матеріалів випливає, що 24.02.2023 о 18.49 год. до чергової частини ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про зникнення її малолітньої доньки ОСОБА_2 , остання пішла з дому та не повернулась.

У подальшому надійшло повідомлення від ОСОБА_4 щодо виявлення нею по АДРЕСА_2 малолітньої дівчинки віком 8-10 років на ім`я ОСОБА_5 без догляду та супроводу дорослих осіб. По виїзду на місце події було виявлено зниклу дитину ОСОБА_2 , після чого її супроводжено до місця проживання. За місцем проживання малолітньої дитини була виявлена її матір ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не була в змозі належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Зазначені вище відомості підтверджуються наданими суду матеріалами справи, зокрема, реєстрацією звернення на спецлінію «102», копією протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про знайдену дитину та її доставку.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд враховує таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за частиною другою статті 184 КпАП, за ознаками повторності. Разом з тим, жодного документального підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КпАП матеріали справи не містять.

При цьому суд враховує, що зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою.

Як вже суд зазначив вище, докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 184 КпАП, суду не надані.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КпАП, за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд враховує, що доказів того, що остання раніше притягувалась до адміністративної відповідальності суду надано не було, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 будь-яких правопорушень щодо забезпечення виховання її малолітньої дитини, застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 184, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: