Справа № 721/523/23
Провадження № 3/721/402/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

09.06.2023 року о 22 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " був виявлений та затриманий ОСОБА_1 на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 30000 метрів від лінії державного кордону на території Усть-Путильської ОТГ Вижницького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час не виконання законних вимог прикордонного наряду "Контрольний пост", а саме не надав документи, що посвідчують особу та висловлював нецензурну лексику в сторону складу прикордонного наряду та намагався застосувати фізичну силу до прикордонників, чим порушив ст. 34 Закону України "Про державний кордон України", п.12 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", п.7 п.10 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМ України"1147 від 27.07.1998 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 09.06.2023 року будучи пасажиром автомобіля ВАЗ 2109, за кермом якого була його дружина, на пропозицію прикордонника надати документи, що посвідчують особу, запропонував для початку останньому пред`явити своє посвідчення. Обурившись вказаною пропозицією, прикордонник вихопив з його рук телефон та намагався витягти з автомобіля, після чого вдарив в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_2 втратив свідомість. Прийшовши до себе після удару, лежачи в калюжі біля автомобіля, він крикнув прикордоннику повернути телефон, для надання можливості пред`явити документи у додатку "Дія". Між ними виникла суперечка, однак вона була спровокована прикордонником його незаконними діями по відношенню до ОСОБА_2 . Злісної непокори законному розпорядженню прикордонника він не вчиняв, так як дії останнього були незаконними та жорстокими по відношенню до нього. Вказана подія зафіксована на його телефон та телефон дружини, відеофайли з яких просив доєднати в якості доказів на підтвердження своєї позиції. З даного факту звернувся до поліції та пройшов обстеження щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень. Просив провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши додані до матеріалів справи докази, суд вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ч.1 ст.185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185-10 ч.1 КУпАП, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої злісної відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП необхідно встановити чи були законні розпорядження, а також чи була відмова виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №132889 від 09.06.2023 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 09.06.2023 року о 22 год. 10 хв. на виконання законних вимог прикордонного наряду "Контрольний пост", під час виконання ним свої службових обов`язків, не надав документи, що посвідчують особу та висловлював нецензурну лексику в сторону складу прикордонного наряду та намагався застосувати фізичну силу до прикордонників, чим порушив ст. 34 Закону України "Про державний кордон України", п.12 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", п.7 п.10 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМ України"1147 від 27.07.1998 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 132889 від 09.06.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не зазначено в чому саме полягали законні розпорядження (вимоги) працівника Державної прикордонної служби, при цьому, відсутня також вказівка про те, в чому саме виразилась така злісна непокора з боку ОСОБА_1 .

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 132889 від 09.06.2023 року, у якому не розкрито суті адміністративного правопорушення, прикордонниками не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, зокрема: пояснень свідків, які б підтвердили наявність обставин вказаних у протоколі, окрім пояснень самих прикордонників, фото та відеоматеріалів, якими зафіксовано наявність вчиненого порушення.

Так, з досліджених у судовому засіданні відеофайлів вбачається, що 09.06.2023 року ОСОБА_1 , перебуваючи у автомобілі на пасажирському сидінні, на пропозицію прикордонника надати документи, що посвідчують особу, запропонував для початку останньому пред`явити посвідчення. Обурившись вказаною пропозицією, прикордонник вихопив з його рук телефон та намагався витягти з автомобіля, після чого вдарив його в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_2 втратив свідомість. Прийшовши до себе після удару, лежачи в калюжі біля автомобіля, на пропозицію прикордонника повернути телефон, для надання можливості пред`явити документи у додатку "Дія", вбачається нецензурна лайка з обох сторін. Злісної непокори законному розпорядженню працівнику прикордонної служби у діях ОСОБА_2 не вбачається.

Тобто з досліджених відеофайлів наданих сторонами по справі не вбачається, які саме законодавчо обґрунтовані вимоги працівника прикордонної служби, тобто акти, юридично рівнозначні наказам, що виражені у категоричній формі, були висунуті працівником прикордонної служби та в подальшому не виконані ОСОБА_1 . Відмови від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків у діях ОСОБА_1 не зафіксовано, а відтак відсутнє підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення.

З доданих прикордонною службою поясненнь складу прикордонного наряду та пояснень працівників відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , які спільно несли службу в прикордонному наряді " Контрольний пост" в населеному пункті Усть-Путила вбачається, що о 09.20 год. 09.06.2023 року було здійснено зупинку транспортного засобу ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з метою контролю за дотриманням правил прикордонного режиму, а саме проведення перевірки документів, що посвідчують особу. Водій транспортного засобу та один із пасажирів надали свої документи що посвідчують особу, а решта пасажирів своїх документів не надали, у зв`язку їх відсутністю на момент перевірки, при цьому продовжували принижувати військовослужбовців складу прикордонного наряду. Однак вказані пояснення спростовуються відеофайлами наданими, як відділом прикордонної служби так і ОСОБА_1 , що стосувалися однієї події, однак з відео наданого ОСОБА_1 вбачається розвиток подій від початку зупинки транспортного засобу, натомість з відео наданого прикордонниками видно тільки дії ОСОБА_1 після нанесеного останньому тілесного ушкодження та, як наслідок, перебування його у схвильованому стані. Вказані пояснення не слугують належними та допустимими доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення ним злісної непокори законному розпорядженню працівнику Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків.

Також суд бере до уваги невідповідність часу зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях складу прикордонного наряду щодо такої події, що викликає сумніви в правомірності таких доказів.

Вказані факти та обставини викликають сумнів в правомірності складеного протоколу.

Виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого вказано, зокрема, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх недостатніми для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про суть правопорушення, а матеріали справи - жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.185-10, ст.247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО