П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.05.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю. С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №783611 від 01.03.2023 року, 01.03.2023 року близько 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме погрожував розправою та виганяв з дому, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 18.05.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про скерування матеріалів справи до суду та дату проведення судового засідання, оскільки у судовому засіданні 10.04.2023 року останній ознайомився із пам`яткою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та заявив клопотання про відкладення розгляду справи, для подання до суду доказів.

Потерпіла у судовому засіданні 13.03.2023 року пояснила, що проживає разом із своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . 01.03.2023 року, близко 02 год. 00 хв., перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння її брат, ОСОБА_1 виганяв її з дому, погрожував фізичною розправою, що відбувається систематично.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а також повідомлялася про місце, час, дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, вважаю можливим провести розгляд справи у його відсутності.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 783611 від 01.03.2023, письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, дані про особу порушника, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст.173-2, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 накористь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Марків Ю. С.