Номер провадження: 33/813/773/23
Номер справи місцевого суду: 507/1687/22
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря - Сінько А.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 13 листопада 2022 року о 20:00 год, керуючи транспортним засобом MAZDA 626, номерний знак НОМЕР_1 в с. Янишівка Подільського району Одеської області по вул. Центральній, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, а також відмова від проходження медичного огляду зафіксована на відеозаписі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

До Протоколу серія ДПР 18 № 169975 від 13 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, додано відеодиск, пояснення свідків.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник ОСОБА_1 зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 169975 від 13 листопада 2022 року, що є найважливішим джерелом доказів у справі, неможливо зробити висновок щодо обставин справи, а саме незрозуміло, що саме зафіксовано цим протоколом - чи продув в Драгер ОСОБА_1 , чи ні, від якого саме медичного огляду відмовився ОСОБА_1 , а також не зрозуміло, яке саме порушення зафіксовано цим протоколом - управління транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відмова водія від проходження медичного огляду.

В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке мало би бути вручене ОСОБА_1 , у разі його відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (п. 8 розділ 2 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735); дії водія щодо ухилення від огляду у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, не вказано, що водій відмовився від проходження встановленого медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не міг бути взятий до уваги відеозапис, який доданий до матеріалів справи на оптичному диску, оскільки на відео не відображено, хто керував транспортним засобом, якої процедури дотримувалися поліцейські після зупинки ТЗ; відеозапис з нагрудної камери має бути безперервний, натомість відеозаписи на DVD диску складаються з двох фрагментів, що свідчить про його зміну (редагування), а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис є неналежним та недопустимим доказом по справі. Із відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується показів допитаних свідків під час судового засідання, ОСОБА_1 вважає, що суд не може покладатись на ці свідчення при ухваленні рішення, так як в судовому засіданні було встановлено наявність конфліктних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , військовослужбовцем ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Неприязні стосунки були підтверджені самими свідками під час їх допиту і викликані вони були агресивною поведінкою ОСОБА_1 . Наявність конфлікту між свідками та ОСОБА_1 встановлена судом, а тому свідчення цих свідків не можуть викликати довіру.

До суду першої інстанції ОСОБА_1 подані докази того, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме копію висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.11.2022 о 3.56 год відносно ОСОБА_1 , а суд безпідставно не взяв до уваги ці докази.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судове засідання заявник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний состав, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 169975 від 13 листопада 2022 року, поясненнями свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відеозаписом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 13.11.2022 року серії ДПР 18 № 169975, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, згідно зафіксована відмова ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, у якого наявні різкий запах алкоголю з порожнини роту, не зв`язна мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуву Драгеру та від проходження медичного огляду у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в протоколі;

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи з якого чітко видно, що ОСОБА_1 на прохання працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння зі допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я - Любашівській ЦРЛ - категорично відмовився;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день він перебував на цілодобовому чергуванні на блокпосту с. Янишівка, десь біля 20 години був зупинений автомобіль МАЗДА, капітан поліції ОСОБА_6 через вікно попросив на перевірку документи, але водій продовжив повільно рух, таким чином протягнув за собою ОСОБА_6 метрів 15. Автомобіль минав блоки як по спіралі, після чого автомобіль зупинився, він разом із ОСОБА_5 доганяли автомобіль. Коли вони підбігли, то і автомобілі водійські дверці були відчиненні, а ОСОБА_1 був позаду автомобіля, він мав намір пересісти на пасажирське сидіння, але не встиг. Із автомобіля із правого боку вийшла дружина та діти. Водія забрали на блокпост, а його дружина сіла за кермо та пригнала автомобіль на блокпост. ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, але він відмовився;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що будучи на добовому чергуванні в с. Янишівка на блокпосту близько 20.00 год. був зупинений автомобіль МАЗДА, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який був в не тверезому стані, запах алкоголю з порожнини рот, не стійкий хода, почервоніння обличчя, поліцейські запропонували водієві продув в Драгер та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння , водій відмовився, пояснив, що був у кума та вони посиділи, випили трішки, після чого вирішили з сім`єю поїхати додому, від підписів в протоколі за ст. 130 КУпАП відмовився;

- поясненнями допитаного в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він разом із ОСОБА_2 за викликом прибули на блокпост в с. Янишівка, де із пояснень свідків було встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та не зупинився на блокпосту. ОСОБА_1 перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, відмовився в присутності свідків;

- поясненнями працівника поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні, що 13 листопада 2022 року вона була на чергуванні, із блокпосту с. Янишівка в телефонному режимі надійшло повідомлення про те, що був зупинений автомобіль , водій якого перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння. По приїзду на місце події, було виявлено, що автомобілем Мазда керував ОСОБА_1 , який був із явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, кричав, погрожував. Його дружина пояснила, що він був за кермом автомобіля, намагався утекти, але вона йому завадила, оскільки повернула ключ та автомобіль зупинився. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці події або в медичному закладі, але він відмовився. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, подію зафіксовано на відео, від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Відеофіксація проведена не на бодікамеру, оскільки та була розряджена.

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Довід апеляційної скарги про те, що відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які несли військову службу на блокпосту.

З відеозапису також вбачається, що дружина ОСОБА_1 , яка представилася ОСОБА_8 , підтвердила, що чоловік був в гостях у кума, що він там вживав, їй не відомо, але вона погодилася з його неадекватною поведінкою, а те, що машина не зупинилася на блокпосту, а продовжила рух, пояснила тим, що вона, сидячи поруч із чоловіком на передньому пасажирському місці, повернула ключ у замку запалювання. Натомість, сам ОСОБА_1 намагався казати, що за кермом перебував не він, а його дружина.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про незрозумілість складу адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , оскільки в протоколі зазначено саме про відмову ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, описані ознаки алкогольного сп`янінні останнього, та зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим той порушив п. 2.5. ПДР.

Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке мало би бути вручене ОСОБА_1 , у разі його відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що передбачене п. 8 розділ 2 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, не спростовує встановленого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до приписів п. 6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

За приписами п. 9 розділу 11 Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах хорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому, у разі відмови водія від проходження медичного огляду, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, ні у закладі охорони здоров`я, складання направлення водія на огляд до медичного закладу не було необхідним.

Щодо відеозапису, який долучений до матеріалів адміністративної справи на оптичному диску, і на думку апелянта, не може бути допустимим доказам, апеляційним судом надана оцінка відеозапису, який на місці події було здійснено поліцейським на власний мобільний телефон. Суд вважає такий доказ допустимим, оскільки відеозапис на мобільний телефон було вимушеною дією в даній обстановці яка склалася, оскільки з пояснень поліцейського боді камера була розряджена. У суду не має сумнівів у достовірності показів поліцейського з зазначеного питання. Крім того ст. 266 КУпАП не передбачає прямої заборони на фіксування адміністративного правопорушення на власний мобільний телефон. Вказане суд вірно взяв до уваги як доказ у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП.

Крім того, відмова ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно вимог частини другої статті 266 КУпАП зафіксована в присутності двох свідків, про що зазначені в протоколі та вказані особи допитані в судовому засіданні.

Є помилковим довід апеляційної скарги про неврахування судом на спростовування доведеності винуватості ОСОБА_1 в інкримінуємому йому правопорушенні наданого стороною захисту висновку щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток № 4 до Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015) від 14 листопада 2022 року о 05.30 год, із якого вбачається, що ОСОБА_1 тверезий.

Оскільки ОСОБА_1 притягається до відповідальності не за порушення п. 2.9А (заборона водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) а за порушення п. 2.5. ПДР (обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), то вказаний доказ не є таким, що відноситься до предмету доказування по справі, яким є саме відмова водія від проходження такого огляду та що утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як відхиляються апеляційним судом і посилання апеляційної скарги про те, що суд не міг покладатися на свідчення свідків, так як в судовому засіданні було встановлено наявність конфліктних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , військовослужбовцем ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які були підтверджені самими свідками під час їх допиту і викликані вони були агресивною поведінкою ОСОБА_1 .

Пояснення вказаних осіб відповідають вимогам, що ставляться до доказів по справі, вони є такими, що відносяться до справи, є належними та допустимим, а обставин, які б виключали можливість вказаних осіб давати пояснення та їх невідповідність вимогам ст. 272 КУпАП по справі не встановлено.

Намагання ОСОБА_1 спростувати надані вказаними особами свідчення існування, на його думку, існуванням конфлікту з ними, є власно обраною стратегією захисту, оскільки вказані особи є сторонніми, кожен з них виконував свій професійний обов`язок, а події на блокпосту під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були викликані виключно неправомірною поведінкою останнього.

На відеозаписі, який також оспорюється ОСОБА_1 , проте який вірно взятий судом до уваги у якості доказу, вбачається агресивна поведінка та розмову на підвищених тонах лише з боку ОСОБА_1 .

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості заявника у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова