Справа № 756/5069/23
Провадження № 3/756/3131/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 044513 від 08.04.2023, 08 квітня 2023 року о 18:00 год у м. Києві на пр.-ті Оболонський, 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 під час перестроювання не надав дорогу автомобілю «Mazda CX», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватись, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, у судовому засіданні 15.06.2023 ОСОБА_1 свою вину заперечував, посилався на відсутність складу адміністративного правопорушення, відсутність сукупності установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження по справі.При цьому, серед іншого зазначав, що не погоджується з викладеними обставинами у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки особою, уповноваженою на складання протоколу, не було взято до уваги ту обставину, що він не перестроювався на смугу руху в якій рухалась «Мазда», у момент зіткнення він рухався по головній дорозі у крайній лівій слузі у напрямку Зої Гайдай, включивши світловий покажчик повороту відповідного напрямку. Водночас, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 рухаючись у середній смузі руху по головній дорозі не включивши відповідний покажчик продовжив рух прямо з`їжаючи з головної на другорядну дорогу далі по Оболонському проспекту в сторону метро Оболонь. Крім того, надав кольорові фото з місця ДТП.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у судовому засіданні 15.06.2023 заперечував проти пояснень ОСОБА_1 , вважає, що ОСОБА_1 винуватий у ДТП, що сталась та пояснив, що 08.04.2023 керуючи автомобілем «Мазда» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Маршала Тимошенка (вул. Левка Лук`яненка) у м. Києві зі сторони пр. Володимира Івасюка, виїхавши на перетин вул. М.Тимошенка та Оболонського проспекту продовжував рух у середній полосі далі по Оболонському проспекту у сторону метро Оболонь, напрямок руху не змінював. З лівого краю його підрізав автомобіль «Тойота Кемри», врізавшись своїми правими передніми дверима в його ліву фару. Чи включав ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Camry» світловий покажчик повороту відповідного напрямку руху, зазначив, що не бачив, оскільки «Mazda CX» вища за «Toyota Camry». Крім того, надав чорно-білі фото з місця ДТП.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність водія у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 044513 від 08.04.2023, убачається, що 08 квітня 2023 року о 18:00 год у м. Києві на пр.-ті Оболонський, 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 під час перестроювання не надав дорогу автомобілю «Mazda CX», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватись, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 044513 від 08.04.2023, інкримінується порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 10.3 ПДР «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч».

З пояснень учасників ДТП, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на просп. Оболонському 19, ОСОБА_1 рухався по вул. Маршала Тимошенка (вул. Левка Лук`яненка) у м. Києві зі сторони вул. Прирічна в сторону вул. Зої Гайдай на круговому русі навпроти ТЦ «Смарт Плаза», рухався у другій смузі, справа помітив автомобіль «Мазда» з дивним станом керування. Виїжджаючи на круговий рух, він зайняв праву полосу, оскільки далі звертав по кругу направо. Зліва від нього у першій полосі кругового руху їхав бус, який також звертав направо, він зайняв полосу для маневру в сторону вул. Зої Гайдай. Як він зазначав раніше до в`їзду в круговий рух, він бачив автомобіль «Мазду», зробив перестроювання по полосам за бусом, який їхав у першій полосі. По розмітці йому було дозволено виконувати поворот направо, що він і зробив. В цей момент отримав удар в бік від водія «Мазди».

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мазда» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Маршала Тимошенка (вул. Левка Лук`яненка) у м. Києві зі сторони пр. Володимира Івасюка, виїхавши на перетин вул. М.Тимошенка та Оболонського проспекту продовжував рух у середній полосі далі по Оболонському проспекту в сторону метро Оболонь, напрямок руху не змінював. З лівого краю його підрізав автомобіль «Тойота Кемри», врізавшись своїми правими передніми дверима в його ліву фару.

При цьому, у судовому засіданні 15.06.2023 ОСОБА_2 зазначив, що не бачив, чи включав ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Camry» світловий покажчик повороту відповідного напрямку руху, оскільки «Mazda CX» вища за «Toyota Camry» .

Схема ДТП відображає напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, а також відповідно до схеми місця ДТП, транспортний засіб ОСОБА_1 отримав пошкодження: дві праві дверки, ручка правих передніх дверей, задне праве крило, задній бампер, з права правий бризговик, транспортний засіб ОСОБА_2 отримав пошкодження: ліве передне крило, передній бампер зліва, ліва передня фара, капот з ліва, декоративні наліпки.

Відповідно до матеріалів, на даній ділянці дороги встановлений, дорожній знак 2.3 «Головна дорога» під знаком 2.3 «Головна дорога» розміщується табличка 7.8 «Напрямок головної дороги», на якій вказується жирною лінією напрямок головної дороги.

Як убачається із матеріалів, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Camry» здійснював рух у крайній лівій слузі по головній дорозі, яка заокруглюється праворуч в напрямку Зої Гайдай.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Заокругленість дороги є одним з елементів дорожніх умов та на відміну від маневрів не залежить від дій водія, оскільки є геометричним параметром дороги.

Перестроювання - це зміна траєкторії напрямку, шляхом переміщення ТЗ з однієї смуги в іншу. При цьому початковий рух залишається незмінним.

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

З матеріалів, які долучені до справи не встановлено та у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Camry» перестроювався на смугу руху у якій рухався автомобіль "Мазда". Пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 є цілком обґрунтовані, адже матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньої кількості доказів для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Матеріали провадження не містять будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КпАП України, які б підтверджували, викладені у протоколі обставини учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення не співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження матеріалів, фотокарток наданих учасниками судового провадження та заслуховування їх пояснень.

За встановлених обставин, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної події не доведена, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.3 ПДР України, що призвело до вчинення дорожнього-транспортної пригоди.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 10, 124, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач