Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/225/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року.Суддя Кропивницького апеляційного Драний В.В. за участю потерпілого ОСОБА_1 , особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2023 року.

Цією постановою стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , -

закрито провадження про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 16.02.2023 о 08 год. 25 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Холодноярській, 163 у м. Кропивницькому, перед розворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, у результаті чого вчинив зіткнення з транспортним засобом «Scoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дослідивши матеріал адміністративної справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Рішення чуду мотивовано тим, що згідно із п. п. 2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 не ставиться у провину порушення п.10.1 ПДР, а саме те, що перед зміною напрямку руху він не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а зазначено про порушення останнім пунктів 2.3.б та 10.4 ПДР, тобто, що перед розворотом ліворуч він не врахував дорожньої обстановки та не зайняв крайнє положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Разом з тим з пояснень ОСОБА_2 та захисника, а також долучених до матеріалів справи відеозаписів чітко вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 завчасно перед поворотом зменшив швидкість, на певній ділянці дороги рухався паралельно з транспортним засобом «Lanos», про який у своїх поясненнях вказали потерпілий та свідок, що свідчить про те, що останній рухався по лівій смузі для руху, що не заперечували потерпілий та свідок.

Отже, стверджувати, що ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч не зайняв крайнє положення на проїзній частині не є можливим, а з урахуванням наявності ще одного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , якому ставиться у провину порушення п.13.1 ПДР, а саме недотримання безпечної дистанції, вказаний факт на переконання суду ставить під сумнів те, що дії ОСОБА_2 призвели до ДТП.

Зокрема, твердження поліцейських у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який був складений одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не дотримався безпечної дистанції фактично вказують на те, що транспортні засоби рухалися в одній смузі руху, а як стверджує ОСОБА_1 він рухався у лівій крайній смузі.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що складений 16.02.2023 стосовно ОСОБА_2 адміністративний протокол серії ААД № 435142 за порушення ним п. 2.3.6), 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП - є законним, обґрунтованим, вмотивованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. У діях водія автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Працівники поліції по слідам осипу гранту та пластику встановили місце зіткнення, яке відповідно схеми місця ДТП розташоване на відстані 6.2 м. від правого краю вулиці по напрямку руху транспортних засобів (при ширенні вулиці 16.20 м., (рапорт працівника поліції), що під час складання схеми учасниками пригоди не спростовувалось.

Механічні ушкодження на автомобілях вказують, що саме водій автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_2 змінював напрямок свого руху і у місці зіткнення (6.2 м. від правого краю вулиці) був під кутом.

Вказує, що, покази надані ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді повністю спростовуються відеозаписом з камери поліцейського зроблені на місці пригоди.

Відповідно до п. 9.4 ПДР України - «подання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів». Це вказує, що водій автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_2 повинен був переконатись в безпеці свого маневру.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволенні апеляційної скарги та просив постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід зашити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону місцевим судом дотримані.

Згідно із ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до п.п.2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.4 ПДР регламентовано, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд № 435142 від 16.02.2023, ОСОБА_2 інкримінується порушення п.10.1 ПДР, зокрема те, що перед зміною напрямку руху він не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, однак вказано про порушення останнім пунктів 2.3.б та 10.4 ПДР, тобто, що перед розворотом ліворуч він не врахував дорожньої обстановки та не зайняв крайнє положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Проте, згідно матеріалів справи, зокрема із пояснень ОСОБА_2 та відеозаписів події беззаперечно вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 перед поворотом, завчасно зменшив швидкість, на певній ділянці дороги рухався паралельно із транспортним засобом «Lanos», про який у своїх поясненнях зазначили потерпілий та свідок. Отже, ОСОБА_2 рухався по лівій смузі для руху.

Відповідно до п.1.10 ПДР край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки.

Крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги).

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч зайняв крайнє положення на проїзній частині.

Разом з цим, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, складено протокол про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , якому ставиться у провину порушення п.13.1 ПДР, а саме недотримання безпечної дистанції.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який був складений одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , вказано, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не дотримався безпечної дистанції.

Тобто, транспортні засоби рухалися в одній смузі руху, при цьому ОСОБА_1 стверджує, що він рухався у лівій крайній смузі.

Враховуючи викладене, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли підтвердження.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3.б, 10.4 ПДР України призвело до ДТП та мають причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що у діях ОСОБА_2 є склад правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не заслуговують на увагу, і повністю спростовуються доказами наявними у матеріалах справи, яким суд першої інстанції дав всебічну, повну і об`єктивну оцінку.

З урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Також, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_2 , закрито провадження про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_2 , закрито провадження про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Драний