Справа № 204/2938/23
Провадження № 3/204/1948/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Протоколами автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01 березня 2023 року справи передано у моє провадження.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 043001 від 09 лютого 2023 року та серії ААД № 043002 від 09 лютого 2023 року, водій ОСОБА_1 , 09 лютого 2023 року о 13 годині 06 хвилин, рухаючись по вул. Робочій, 84 у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Chevrolet Tacuma, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого деформував заправну колонку, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до поліції не повідомив. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.10 «а» та 10.1 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, прохав суворо не карати.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом «а» пункту 2.10. ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, перевіривши фактичні обставини справ, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, що передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколах про вчинення адміністративні правопорушення серії ААД № 043001 від 09 лютого 2023 року та серії ААД № 043002 від 09 лютого 2023 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 лютого 2023 року; поясненнями ОСОБА_1 від 09 лютого 2023 року; поясненнями ОСОБА_2 від 09 лютого 2023 року; фототаблицями з місця ДТП.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 скоїв ці правопорушення, які є складовою однієї події, вважаю за необхідне розгляд даних матеріалів про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнаю щире каяття ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1,122-4, 124, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Матеріали адміністративної справи № 204/2938/23 за ст. 122-4 КУпАП та адміністративної справи № 204/2941/23 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши № 204/2938/23.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу на користь Держави у розмірі у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь Держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна