Справа № 211/2492/23
Провадження № 3/211/1702/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 травня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративні справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 1604 2023 року, о 22-00 год., керувала транспортним засобом «FORD FUSION», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вулиці Дніпровське шосе, біля буд. 80, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП

В суд ОСОБА_1 надала письмове пояснення, я якому зазначила, що 16 квітня 2023 року вона перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малолітньою дитиною ОСОБА_2 , 2015 р.н., що є її похресницею. Близько 20.00 години дитина почала скаржитись на головний біль, після виміру температури тіла дитини, показник склав 39 С, на лінії 103 повідомили, що за такими викликами карета швидкої не виїде, оскільки це не є екстреним викликом. Температура тіла дитини поступово підіймалася та приблизно о 21.30 год. сягнула 39,5 С, наявними у квартирі лікарськими препаратами не збивалась. Через те, що це був святковий день служба таксі повідомляла, що не має вільних авто. З метою спасіння життя та здоров`я дитини, перебуваючи у шоковому стані, вирішила самостійно доправити дитину до медичного закладу. Через кілька метрів руху, автомобіль було зупинено. Зазначає, що діяла у межах крайньої необхідності оскільки намагалася врятувати дитину, підтвердженям чого є довідка з медичного закладу від 17.04.2023 року, тому просить суд з огляду на викладене не застосовувати до неї покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Так, відповідно до пункту 2.5 наведених Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 у собі передбачає таке: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 233232 від 16 04 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.04.2023 року, рапортом, а також іншими доказами.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно п.п.2,3,4 Розділу 1 Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснює, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В ході розгляду справи проглянуто відео диск, який додано до матеріалів справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП, суду надані докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дозволяє суду визнати останню винною.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у своїх пояснення вказує на те, що діяла у стані крайньої необхідності, з огляду на те, що у її малолітньої похресниці ОСОБА_3 , 2015 року народження піднялася температура, яка сягнула до 39,9 градусів, а швидка допомога відмовилась виїжджати на виклик, сильно переживала за здоров`я маленької дитини.

При прийнятті рішення суддя враховує вказані особою, яка притягується до відповідальності, вказані обставини та надані ним письмові докази.

Також суддя враховує щире розкаяння винного як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

З урахуванням викладеного суддя приходить до висновку про призначення правопорушнику адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом, який згідно пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI становить у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 коп.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 34000 ( тридцять чотири тисячі ) грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко