ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 червня 2023 рокуСправа №: 695/975/23
Номер провадження 3/695/793/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Орел С.І., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Сизько Д.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянки України, пенсіонерки, голови правління кооперативу «Зоря», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635221 від 15.03.2023 гр. ОСОБА_1 15 березня 2023 року о 10 годині 15 хвилин, перебуваючи в м. Золотоноша по вул. Шота Руставелі 8, в гаражному кооперативі «Зоря» вчинила конфлікт з гр. ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою та обзивала «чуркою» гр. ОСОБА_2 .

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що працює головою правління кооперативу «Зоря». 14 березня 2023 року на територію кооперативу заїхала невідома особа на автомобілі. Це був ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_3 під`їхав до кооперативу, то ОСОБА_4 почав кричати та наказував охороні відкрити ворота. Після чого ОСОБА_4 підбіг до воріт, зняв замок, відкрив ворота і автомобіль ОСОБА_3 заїхав на територію. Амру почав її ображати і вона викликала поліцію. Працівники поліції склали протокол, в якому вона відмовилася підписатися. Вона говорила дослівно: «я ще чурків не боялася», але це не було сказано конкретно у бік ОСОБА_3 . Ненензурною лайкою вона не висловлювалась.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Орел С.І. просив закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, оскільки вона не ображала ОСОБА_3 та не виражалася у його бік нецензурною лайкою.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 14 березня 2023 року він не заїжджав на територію гаражного кооперативу, то був ОСОБА_5 . А він 15 березня 2023 року привіз знайомому ОСОБА_4 на територію кооперативу запчастини. Він заїхав до гаража, а ОСОБА_6 сказала йому: «чурка, їдь звідси». ОСОБА_1 у його бік висловлювалась нецензурною лайкою, свідками цього був ОСОБА_4 та охоронець. Поведінка та особливо висловлювання жінки його дуже обурили, образили, оскільки він все життя проживає на території України, є її громадянином та його ніколи не ображали за його національність. Він вважає, що був порушений громадський порядок у громадському місці під час його спілкування зі знайомим, спокійна обстановка була порушена. По приїзду поліції був складений адміністративний протокол.

У судовому засіданні представник потерпілого адвокат Сизько Д.Б. пояснив, що матеріалами справи доведено, що образливе чіпляння до Амру, яке виражалося у негативному ставленні до нього, було пов"язано з його національністю, що є неприпустимим. Просив притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 15 березня 2023 року він попросив ОСОБА_3 привезти йому запчастину до автомобіля в гаражний кооператив. Коли Амру заїхав на територію кооперативу, то ОСОБА_1 почала ображати Амру, називала його «чуркою», а його «придурошним», висловлювалась нецензурною лайкою у їх бік.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює охоронцем в гаражному кооперативі «Зоря», де головою кооперативу є ОСОБА_1 15 березня 2023 року він був на робочому місці. ОСОБА_9 на своєиу автомобілі і він йому відкрив в`їзд. Потім під`їхав невідомий автомобіль, і він йому шлагбаум не підняв, бо ОСОБА_1 наказала не впускати чужі автомобілі. Степіка сказав, що це до нього приїхали і сказав впустити той автомобіль. В автомобілі був якийсь «чорний». Потім ОСОБА_4 забіг до нього і відкрив шлагбаум. Він не чув, щоб ОСОБА_6 ображала ОСОБА_3 .

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Cуд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 визначив поняття дрібного хуліганства. При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За диспозицією ст. 173 КУпАП об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у вчиненні дрібного хуліганства, тобто в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії», до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони, вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включно з транспортом міжнародного сполучення), місця, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, місця масового перебування громадян.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.

Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 передбачено, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т.ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно. Також зазначено, що суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали.

Вказані норми закріплені ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення, та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до прав людини і громадянина встановлених в ст. ст. 21, 24 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Зазначений підхід відповідає ст. 7 Загальної декларації прав людини, яка проголошує, що усі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якого розрізнення, на рівний захист законом, а також ст. 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, яка закріплює, що всі люди є рівними перед законом і мають право без будь-якої дискримінації на рівний захист закону. Тим самим встановлюється формальна рівність перед законом незалежно від багатьох підстав: статі, раси, національності, мови, походження, тощо.

Рівність громадян перед законом полягає в тому, що стосовно кожної особи закон повинен мати однакову силу впливу. Перед законом всі повинні бути рівні, всі права повинні бути однаково захищеними. Закон однаковий для всіх, йому все одно фактично існуючі відмінності між людьми. Від нього вимагається неупередженість і повна сліпота до соціальних відмінностей людей у сфері права.

Винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635221 від 15.03.2023, згідно якого гр. ОСОБА_1 15 березня 2023 року о 10 годині 15 хвилин, перебуваючи в м. Золотоноша по вул. Шота Руставелі 8, в гаражному кооперативі «Зоря» вчинила конфлікт з гр. ОСОБА_2 , виражалася нецензурною лайкою та обзивала «чуркою» гр. ОСОБА_2 ;

-письмовими та підтвердженими у судовому засіданні поясненнями гр. ОСОБА_2 ;

-письмовими та підтвердженими у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_7 ;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 15.03.2023, згідно яких він 15 березня 2023 року близько 10 години 15 хвилин перебував на території гаражного кооперативу «Зоря», в якому працює охоронцем. В той час до території під`їхав невідомий йому чоловік на автомобілі, який не являється членом кооперативу, і не має права для проїзд на його територію. Потім член кооперативу ОСОБА_7 відкрив шлагбаум і впустив невідому особу. На заборону проїзду невідомий не відреагував. Коли голова кооперативу ОСОБА_1 зробила зауваження, то між ними виник конфлікт, під час якого вони нецензурно виражалися в сторону один одного та вживали нецензурну лайку один на одного. Після чого всі залишилися на місці події до приїзду поліції.

Також, на диску з відеозаписом з портативного відеореєстратора, наданому на запит суду за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Орел С.І., працівниками поліції зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в присутності потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7 , та факт її відмови від підпису в даному протоколі.

Крім того, з відеозапису на диску, долученого представником потерпілого адвокатом Сизько Д.Б. до матеріалів справи, вбачається, що на автомобільний реєстратор зафіксовано подію, яка відбулася напередодні, де ОСОБА_1 стоїть біля воріт кооперативу та свариться з членом кооперативу і не пропускає його заїхати на територію, пояснюючи тим, що він хоче заїхати не на своєму автомобілі, що він відкрив тут майстерню, також вона вимагає в нього надати документи на право власності на гараж та на автомобіль, який купив. Далі говорить, що знає, яка в нього машина і що він «чурків тут приютив». Чоловік наполягав, щоб його пропустили заїхати на своєму автомобілі на територію, на що ОСОБА_6 вимагала написати заяву на номерний знак автомобіля і додати документи на нього. На що у відповідь той чоловік говорив, щоб викликала поліцію, оскільки вона не пропускає його заїхати до гаража. ОСОБА_6 не пропускала його і говорила, що вчора він стояв біля гаража і говорив, що то його машина, коли її «чурка» заганяв в гараж. А чоловік відповів, що в нього чотири машини і він по черзі їх заганятиме в гараж. Але вона сказала, що не пропустить його, бо це чужа машина.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Враховуючи непослідовність пояснень свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні щодо того, що не виражалася ОСОБА_1 в сторону Амру нецензурними словами, які відрізняються від того, що було зафіксовано в його письмових поясненнях та підтверджено відповідними показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7 , суд вважає, що факт висловлювання ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 в образливій формі із застосуванням виразів, які містять натяк на колір шкіри ОСОБА_10 та расової приналежності та мають зневажливий зміст до походження потерпілого, є доведеним.

Крім того, свідок ОСОБА_7 , розповідаючи про події 15 березня 2023 року, з самого початку був послідовним та його письмові пояснення, надані після подій, не мають суттєвої різниці з його показами в судовому засіданні.

Також, під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 в своїх поясненнях не відмовлялася, що виражалася словом «чурка» на людей, які приїжджають в гараж до ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та кваліфікує її дії як дрібне хуліганство, а саме образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують спокій громадян.

Отже, враховуючи все вищевикладене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та отримані в судовому засiданнi покази свідків, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП квалiфiковані вірно, оскільки вона, перебуваючи в громадському місті, на території гаражного кооперативу «Зоря», з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, нецензурно виражалася та обізвала «чуркою» ОСОБА_2 , цим самим вчинила дрібне хуліганство.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а винуватість її у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Також пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 закріплено, що при накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КУпАП на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку, враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу, ступінь її вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особi, в межах санкції ст. 173 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, обравши його у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536,80 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з неї належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Керуючись ст.ст. 40-1, 173, 245, 252, 283, 284, 287, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 51 (п"ятдесят одну) гривню 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.