ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5527/22 Головуючий суддя І інстанції Єфіменко Н.В.
Апеляційне провадження № 33/818/212/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Марцонь Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 04.09.2022 о 18.30 за адресою: м. Харків, вул. Якіра 139 А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Хюндай Акцент" р.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліде лице, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків..

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2023 року стосовно нього, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не був водієм, не керував транспортним засобом та його зупиняли працівники поліції, коли він був фактично пішоходом, а тому дії поліцейських є незаконними та суперечать вимогам чинного законодавства. Апелянт також зазначає, що рапорт працівника поліції, протокол про адміністративне правопорушення та відсутність заперечень ОСОБА_1 щодо обставин під час складання протоколу, за відсутності інших належних, допустимих, достовірних, достатніх та взаємопов`язаних доказів, не муть бути доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт вказує, відеозапис, який долучений до матеріалів справи та є недопустимим доказом, не спростовує зазначені стороною захисту обставини, а судом не надано оцінки усім доводам, безпідставно відмовлено у задоволені клопотанні про допит свідків та не встановлено усіх обставини у справі, які в своїй сукупності доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Марцоні Д.Г., які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами ОСОБА_1 , наданими стороною захисту під час апеляційного розгляду, судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №293418 від 04.09.2022 року (арк.1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (арк.4), письмових пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (арк.5, 6) та наявного в матеріалах справи відеозапису (арк.3). Крім того, під час судового розгляду був допитаний свідок ОСОБА_2 .

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №293418 від 04.09.2022 року вбачається, 04.09.2022 о 18.30 за адресою: м. Харків, вул. Якіра 139 А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Хюндай Акцент" р.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліде лице, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (арк.1).

Належить врахувати, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №293418 від 04.09.2022 року не подавав.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, сторона захисту не зверталася із позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.

Більш того, за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, під час апеляційного розгляду були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тобто працівники поліції, які були присутніми при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №293418 від 04.09.2022 року.

Свідок інспектор роти 1 взводу 2 батальйону 3 УПП в Харківській області Шабатура Ю.М. пояснила в суді апеляційної інстанції, що складала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №293418 від 04.09.2022 року та відомості, що зазначені в цьому протоколі, повністю відповідають дійсності. При складанні цього протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його процесуальні права. В той день, коли складався адміністративний матеріал за цією справою, вона була в одному екіпажі зі своїми колегами, який складався з 4 людей. ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його зупинили колеги свідка, але хто саме та причину зупинки вже не пам`ятає. При складанні протоколу вона переконалася, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, але водій відмовився.

Свідок - інспектор УПП в Харківській області ОСОБА_7 під час допиту в апеляційному суді пояснив, що точної дати вже не пам`ятає, але зазначив, що отримавши інформацію від карного розшуку, що громадянин має при собі наркотичні засоби та керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`янінні, він разом зі своїми колегами вирушили на вул.Якіра у місті Харкові, в район ринку «Барабашово», біля відділення «Нова пошта», де побачили автомобіль, який виїжджав чи припарковувався, вже точно не пам`ятає. Вони зупинили цей автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 . Хто зупиняв не пам`ятає. Інших осіб в цьому транспортному засобі не було. Водій мав ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, але водій відмовився.

Свідок - інспектор УПП в Харківській області ОСОБА_6 пояснив, що отримавши інформацію від оперативників працівників поліції про те, що у водія мається при собі наркотичні засоби, він разом зі своїми колегами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , тобто в одному екіпажі, вирушили на виклик. Під`їхавши на місце, вони зупинили транспортний засіб, який виїжджав з місця паркування та рухався заднім ходом. Автомобілем керував ОСОБА_1 , у якого в подальшому були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та якому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Свідок зазначив, що вже не пам`ятає хто зупиняв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , але протокол про адміністративне правопорушення складався в його присутності і за участі двох свідків. До водія не застосовувалися недозволені методи. Також свідок ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.

Свідок - інспектор УПП в Харківській області ОСОБА_5 під час свого допиту під час апеляційного розгляду надав показання про те, що події відбувалися на вулиці Якіра в місті Харкові. Він разом зі своїми колегами, отримавши інформації від працівників карного розшуку про те, що особа можливо має при собі наркотичні засоби, вирушили на місце, де в подальшому було виявлено водія ОСОБА_1 . Коли вони приїхали на місце подій, вони побачили автомобіль Хендай Акцент, який виїжджав з місця паркування чи припарковувався. Він не пам`ятає як зупиняли транспортний засіб, але зазначив, що під час розмови з ОСОБА_1 , останній підтвердив, що саме він керував автомобілем. Свідок ОСОБА_5 також зазначив, що ним були залучені свідки для їх участі під час пропонування водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були безпосередньо допитані під час апеляційного розгляду за участі сторони захисту, були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував своїм транспортним засобом та в подальшому був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків.

Крім того, з відомостей відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом (арк.3).

Апеляційний суд критично оцінює апеляційні доводи сторони захисту про те, що в день подій за цією справою автомобілем "Хюндай Акцент", д.р.н. НОМЕР_1 , керував знайомий ОСОБА_1 , оскільки такі твердження повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 особисто керував своїм транспортним засобом та більше в автомобілі нікого не було, а під час складання адміністративних матеріалів останній не заперечував, що саме він є водієм.

Більш того, ОСОБА_1 та його захисником не було заявлено клопотань про виклик і допит свідка знайомого ОСОБА_1 , який за версією сторони захисту міг підтвердити, що ця особа керувала транспортним засобом апелянта.

Отже, апеляційні доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував своїм транспортним засобом, з урахуванням вищевикладених показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відомостей відеозаписів, залучених до матеріалів справи, та інших письмових доказів, - є безпідставними і суд апеляційної інстанції розцінює їх як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки апелянтом не надано обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження своїх апеляційних доводів.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме до керівництва патрульної поліції з метою ініціювання службової перевірки, або в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме те, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, крім вищезазначених доказів, також підтверджується:

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.09.2022 року, які письмово підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» (арк.5, 6);

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка був допитаний в суді першої інстанції та підтвердив свої письмові пояснення від 04.09.2022 року;

- відомостями відеозапису з нагрудної камери №472245, на якому зафіксовано, що під час складання протоколу жодних заперечень озвучених працівником поліції обставин, відображених у подальшому і в протоколі ОСОБА_1 не висловлював, про те, що не керував автомобілем не повідомляв, права та наслідки відмови від проходження огляду йому роз`яснені, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (арк. 3);

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.09.2022 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння рук. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння (арк. 4).

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційної інстанції також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія ТСЦ 6341 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.2), а тому повинен знати наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання на те, що до матеріалів справи долучено компакт диск на якому міститься фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які між собою мають певний проміжок часу, що на думку сторони захисту свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безпреривності її застосування, то суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянта про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозапису з боді-камери 472245, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд зазначає, що ані Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року, ані Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Поліцейським долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які підтверджуєть факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

За таких обставин, твердження апелянта про незаконні дії працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков