Постанова

Іменем України

07 червня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/406/23

провадження № 3/578/275/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. розглянув у приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Миропілля Краснопільського району Сумської області; громадянство: УКРАЇНИ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; за протоколом не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

У березні 2023 року з Відділення поліції № 2(с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

На засідання суду 07.06.2023 ОСОБА_1 не прибула, про місце і час розгляду справи сповіщена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушенняСерія ВАВ 18 № 866773 від 09.03.2023; письмові поясненнями від ОСОБА_1 за 09.03.2023; АКТ обстеження умов проживання від 09.03.2023 та фотофакти до нього; СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ Серія НОМЕР_1 15 червня 2010 рокустосовно ОСОБА_4 /ас 1-9/, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 записана матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Осоївка Краснопільського району Сумської області.

ОСОБА_1 та її донька проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_1 не вживає заходів для створення належних умов для проживання неповнолітньої дитини, зловживає спиртними напоями.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ 18 № 866773 від 09.03.2023 випливає, що гр. ОСОБА_1 допустила неналежне виконала своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, створила неналежні санітарно - гігієнічні умови для проживання дитини, що виявлено 09.03.2023о 12:00 год. за АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушує визначені статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 9.03.2023 випливає, що її сім`я перебуває під соціальним супроводом центру соціальної служби. На час перевірки у неї гостював знайомий співмешканця, в будинку був безлад.

Національне законодавство. Мотиви суду

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Судом встановлено, щобуло вчинено адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини і ОСОБА_1 є винною у його вчиненні, та підлягає адміністративній відповідальності.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_6 , суд не встановив.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і її дії за частиною першою статті 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Санкцією частини першої статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень статті 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, та вважає за можливе піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у межах санкції частини першої статті 184 КУпАП, що вважає достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.Підстав для застосування до ОСОБА_1 іншого виду стягнення суддя не вбачає.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 гривень, який підлягає стягненню на користь держави.

Підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду справи суд не встановив.

Керуючись статтями 23, 33, 401, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Краснопільський районний суд Сумської області,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР