Справа № 390/1384/23
Провадження № 3/390/767/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., при секретарі Міхневич А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бобринець Кіровоградської області, громадянин України, командир відділення взводу №3 транспортування ракет технічної батареї тактичних ракет в/ч НОМЕР_1 , сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.172-15 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення ОДК/86, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 , будучи черговим добового наряду 03.07.2023, був безпосереднім начальником солдатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Водночас, приблизно о 03 год. 04.07.2023 за місцем тимчасового розміщення, військовослужбовці цієї ж частини солдати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , діючи групою осіб, за відсутності відносин підлеглості нанесли тілесні ушкодження солдату ОСОБА_3 .. В ході встановлення обставин було з`ясовано, що солдат ОСОБА_5 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння. О 13 год. 04.07.2023 військовослужбовцю ОСОБА_3 встановлено діагноз: гематома м`яких тканин голови, шиї, лівого передпліччя; гематоми повік; тілесні ушкодження легкої тяжкості; стан здоров`я задовільний. За фактом побиття солдата 05.07.2023 Кропивницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері Південного регіону внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045. Щодо солдата ОСОБА_4 складено адміністративний протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 04.07.2023 ОДК №73. Таким чином, сержант ОСОБА_1 , будучи відповідальним за виховання підлеглого особового складу, підтримання внутрішнього порядку та військову дисципліну, маючи персональну відповідальність перед державою, за підлеглих військовослужбовців, у тому числі за ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , не забезпечив належним чином контроль за станом справ та підтримання внутрішнього порядку у своєму підрозділі, внаслідок чого 04.07.2022 солдат ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із солдатом ОСОБА_2 нанесли тілесні ушкодження солдату ОСОБА_3 .. Сержант ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби, проявив низький рівень контролю за внутрішнім порядком у військовій частині НОМЕР_1 , не забезпечив додержання військовослужбовцями військової дисципліни у підрозділі, не забезпечив такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне додержання вимог чинного законодавства. Таким чином, сержант ОСОБА_1 , всупереч інтересам служби, на порушення ст.ст. 6,9,11,16,28,33,125,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, будучи черговим добового наряду 03.07.2023, неналежним чином виконав свої обов`язки.

Військовою службою правопорядку вказане адміністративне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився та пояснив, що він ввечері 03.07.2023, після виконання службових завдань, розмістився разом із солдатами у місті дислокації. Потім він ліг відпочивати. Вранці від солдата ОСОБА_3 він дізнався, що солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_2 нанесли йому тілесні ушкодження. Далі він доповім своєму безпосередньому начальнику - заступнику командира з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_7 .. В подальшому по вказаному факту провели службове розслідування, виявили алкогольне сп`яніння у солдата ОСОБА_5 .. Вказані солдати не були його підлеглими і є солдатами відділення №2, тоді як він є командиром відділення №3.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є заступником командира технічної батареї тактичних ракет з морально-психологічного забезпечення. Сержант ОСОБА_1 є його підлеглим. Він знав, що військовослужбовці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є «проблемними». У зв`язку із вживанням останніми алкоголю він складав щодо них протоколи про адміністративні правопорушення та спрямовував їх до суду. Сержант ОСОБА_1 не був безпосереднім начальником ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки він є командиром іншого відділення. Проте з метою недопущення втрат в особовому складі командування частини розміщує в різних місцях дислокації військовослужбовців і за усним наказом старшого по званню призначає відповідальним над солдатами на місці ночівлі. У обов`язки ОСОБА_1 не входив постійний контроль та нагляд за військовослужбовцями, з якими він ночував в одному приміщенні. Після виявлення факту побиття солдата ОСОБА_3 , десь о 7 год., ОСОБА_1 доповів йому, а він в подальшому ініціював розслідування та доповів у ВСП. Солдат ОСОБА_5 був в стані сп`яніння. Щодо сп`яніння може пояснити, що солдатам алкоголь приносять до місць дислокації місцеві жителі. Проконтролювати вказаний процес дуже складно, хоча вони намагаються боротися з вказаними фактами, залучають офіцерів громади. Сержанта ОСОБА_1 може охарактеризувати як військовослужбовця, який відповідально виконує свої функціональні обов`язки.

Судом також дослідженні наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2023 серії ОДК/86 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а.с. 1);

- військовий квиток ОСОБА_1 (а.с. 8-9);

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 10);

- функціональні обов`язки командира відділення взводу транспортування ракет технічної батареї тактичних ракет (а.с. 11);

- витяг із наказу командиру в/ч НОМЕР_1 від 02.07.2023 про призначення черговим добового наряду за межами частини на тимчасовому місці розміщенні старшого сержанта ОСОБА_1 (а.с. 12);

- витяг із наказу командиру в/ч НОМЕР_1 від 04.03.2023 про призначення старшого сержанта ОСОБА_1 командиром відділення взводу транспортування ракет технічної батареї тактичних ракет (а.с. 13);

- матеріали службового розслідування щодо встановлення факту нестатутних взаємовідносин між військовослужбовцями строкової служби від 21.07.2023 (а.с. 14-81);

- службова картка старшого сержанта ОСОБА_1 (а.с. 83-84).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно із ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язки командира відділення передбачені ст.ст. 125, 126 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Зокрема, командир відділення зобов`язаний: забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни.

З досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що солдати, які побили свого товариша по службі, проходили службу безпосередньо у відділенні, яке підпорядковане сержанту ОСОБА_1 , а відповідно останній не міг систематично вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень вказаним військовослужбовцями. Крім того, останній не міг передбачити виникнення конфлікту між солдатами, який стався у час відведений для відпочинку. Після того, як ОСОБА_1 дізнався про позастатутні відносини між солдатами, які сталися під час відпочинку, то зразу доповів своєму командиру, який у свою чергу відреагував на подію відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії або бездіяльність.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що між діянням ОСОБА_1 та наслідками, які настали, відсутній причинний зв`язок, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Квітка