Справа №751/4365/23
Провадження №3/751/1779/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігів

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП -

за участі особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2023 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила сімейну сварку з колишньою невісткою - ОСОБА_2 , при цьому не впускала до квартири та не віддавала речі, при цьому ображала її, чим вчинила домашнє насильство економічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що її колишня невістка ОСОБА_2 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_1 . Однак після її зняття з реєстрації за вище вказаною адресою та прохань добровільно звільнити квартиру, ОСОБА_1 як співвласник квартири вирішила не допустити ОСОБА_2 до спірного житлового приміщення. Свої дії вважає правомірними, оскільки остання після зняття з реєстрації та розірвання шлюбу втратила право на проживання в житлі. Постійна конфліктна поведінка ОСОБА_2 унеможливлювала їх спільне проживання та вимагала рішучих заходів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 862249 від 31.05.2023 року; рапортом ЧРУП ГУНП в Чернігівській області; заявою потерпілої ОСОБА_2 від 23.05.2023 року; спеціальною карткою обліку факту вчинення насильства в сім`ї; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно п.3 ч.1 ст.1 якого домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 цього Закону).

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Поведінка ОСОБА_1 в конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, адже характер та послідовність її дій, що встановлено зі слів останньої, безумовно спричинили ОСОБА_2 емоційну невпевненість та нездатність захистити себе та як наслідок завдали психічної шкоди здоров`ю.

Жодних доказів систематичності руйнування або порушення правил співжиття ОСОБА_2 , що в сукупності могли б зробити неможливими для проживання з нею в одному житловому приміщенні та як наслідок виправдати недопущення до житла, в ході судового розгляду не встановлено.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП в межах мінімальної межі санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 536 ,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.221,268,283,321-1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов