Справа № 307/3912/22
Провадження № 33/4806/434/23
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

14.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026740 від 22.09.2022 та постанови судді від 04.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 22.09.2022 о 08 год 40 хв на вул. Миру в смт Дубове, Тячівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Вольцваген ЛТ», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України , а саме, за наявності ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді від 04.04.2023, ОСОБА_1 31.05.2023 подав (безпосередньо до Тячівського районного суду Закарпатської області) апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови від 04.04.2023 та закриття провадження у справі щодо нього. Одночасно ОСОБА_1 порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді останній мотивував тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 23.05.2023 і до цього часу не знав про її існування та зміст.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга,

-2-

подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі щодо наявності таких причин, дані відсутні.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 04.04.2023 за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явився, що не заперечується останнім в апеляційній скарзі.

Також з матеріалів справи слідує, що постанова судді Тячівського районного суду Закарпатської області, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена судом першої інстанції 04.04.2023, а апеляційна скарга подана, тільки 31.05.2023, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026740 від 22.09.2022 відносно ОСОБА_1 (а.с. 1), останній був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього у Тячівському районному суді Закарпатської області, про що свідчить його підпис у даному протоколі.

Крім того, судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово викликався на розгляд справи, а саме на 18.10.2022, 17.11.2022, 13.12.2022, 27.12.2022, 25.01.2023, 23.02.2023, та, будучи сповіщеним про місце і час розгляду справи, в черговий раз не з`явився і в судове засідання, призначене на 04.04.2023, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про день і час розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином, досліджені матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 особистого захисту своїх інтересів та передбачених статтею 268 КУпАП прав під час розгляду справи.

Проте, ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2023 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин не має.

Також апеляційним судом відхиляється і наведене ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилання, як на причину пропуску строку апеляційного оскарження, щодо несвоєчасного отримання ним копії оскаржуваної постанови, оскільки вказана обставина не перешкоджала реалізації ОСОБА_1 в передбачений ст. 294 КУпАП строк, права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Крім того, в матеріалах справи наявний супровідний лист за вих. № 307/3912/22 від 05.04.2023 про направлення ОСОБА_1 копії постанови від 04.04.2023 (а. с. 32).

-3-

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причин, які б позбавили його або захисника можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 04.04.2023.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2023 щодо ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційну скаргу та доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя