Справа № 346/1245/23
Провадження № 3/346/854/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Васильковський В.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Коломийського РВП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, приватного підприємця, за ч. 1 ст. 156 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 292203 від 09.03.2023 року гр. ОСОБА_1 13.02.2023 близько 16.15 год. під час перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , що в АДРЕСА_2 , працівниками ДПС було виявлено , що ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями, без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме за даними системи обліку даних РРО ДПС України в магазині було реалізовано алкогольні напої з одинаковими марками акцизного податку номери та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО , чим порушено ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» .

18.04.2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Грабовецького О.Б. поступило пояснення, відповідно до якого вказує, що в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі мається велика кількість розбіжностей та не спростовних презумпцій, однією з яких є власне те, що 13.02.2023 р. близько 16.15 годин ФОП ОСОБА_1 взагалі не продавала алкогольної продукції без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується копією Z звіту з книги обліку розрахункових операцій яку зареєстровано ФОП ОСОБА_1 в органах ДПС а також власне матеріалами справи, що було долучено до самого протоколу, в яких податковий орган стверджує, що за наслідками проведення фактичної перевірки встановлено нібито порушення у вигляді здійснення торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, при цьому далі по тексту зазначається, що все ж таки марки акцизного податку ніби були наявні, однак мало місце дублювання серії та номеру марки у фіскальних чеках, яку мною нібито було реалізовано в період з 06.10.2021 р по 27.04.2022 року (вказана інформація взята з наперед заготовленої таблиці, яку із собою принесли працівники податкового органу). Помилковим також є твердження з приводу того, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що на думку Капітана поліції Войків П.Р. підтверджується долученою до протоколу копією акту фактичної перевірки від 13.02.2023 р. за № 63/09-19-09-01/, оскільки ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Не менш важливим є також те, що Капітан поліції Войків П.Р. в складеному відносно ОСОБА_1 , протоколі стверджує проте, що остання здійснював торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, хоча в акті фактичної перевірки, що долучено до протоколу зазначається, що усі марки акцизного податку містили дублювання серії та номеру марки у фіскальних чеках, реалізація якої нібито була здійснена в період з 06.10.2021 р по 27.04.2022 року (вказана інформація взята з наперед заготовленої таблиці) при цьому жодного експертного дослідження марок акцизного податку проведено не було так само як і не було вилучення підробленої алкогольної продукції без марок акцизного податку та/або з марками акцизного податку, які містили дублювання серії та/або/чи номеру. При цьому порядок відбору зразків наведений в ДСТУ 4165:2003 «Горілки і горілки особливі. Правила приймання і методи випробування», зокрема пунктом 4.2. ДСТУ 4165:2003 закріплено, що для проведення перевірки відповідності пакування і маркування вимогам нормативних документів відбирають пакувальні одиниці продукції методом випадкового відбирання згідно із наведеною в ДСТУ таблицею, а тому викладене в протоколі твердження про відсутність марок акцизного податку встановленого зразка та/або/чи, що усі марки акцизного податку містили дублювання серії та номеру у фіскальних чеках, які у ФОП ОСОБА_1 не вилучались, фотофіксація чи інша фіксація наведеного факту не здійснювалась є передчасними та необґрунтованими та власне фактично припущенням самого Капітана поліції ОСОБА_2 .Окремої уваги в даному випадку також заслуговує питання порядку маркування алкогольної продукції,, оскільки Відповідно до вимог підпунктів 14.1.107 та 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За змістом частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Відповідно до пунктів 226.1 - 226.3, 226.5, 226.6 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Не менш важливим в даній справі є також правильне визначення дати та року з яких в ФОП ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання виник обов`язок а у ГУ ДПС в Івано-Франківській області право вносити та проводити перевірку щодо наявності в фіскальних документах серії та номеру марки акцизного податку щодо кожної окремої одиниці реалізованої продукції. В даному випадку вважаю за наявність права стверджувати, що обов`язок із зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоям у суб`єктів господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю алкогольною продукцією виник з моменту набрання чинності наказу Міністерства фінансів України № 243 від 17.08.2022 р. Враховуючи вище викладене вважає, що оскільки в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення Просить суд провадження по справі № 346/1245/23 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому представник ОСОБА_1 адвокат Грабовецький О.Б. підтримав подані письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Грабовецького О.Б. , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадоваособа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті; особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за №1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальним за правильність складення протоколу, так само як і за долучення до протоколу доказів вини особи (зокрема, надання суду відомостей про свідків адміністративного правопорушення та долучення їх письмових пояснень до матеріалів справи) є особа, яка відповідно до КУпАП уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у даному випадку - працівник поліції. Суд у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не може змінювати суть правопорушення, викладену у протоколі, оскільки тягар доведення винуватості покладається на особу, яка здійснює функцію звинувачення.

У ч.1 ст.156 КУпАП закріплено, що є адміністративно караним роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, 1) без марок акцизного податку чи 2) з підробленими марками цього податку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів, що зазначені марки акцизного збору є підробленими не надано.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 292203 від 09.03.2023року ОСОБА_1 13.02.2023 близько 16.15 год. під час перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , що в м.Коломия по вул.Бандери, 59/1, працівниками ДПС було виявлено , що ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкогольними напоями, без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме за даними системи обліку даних РРО ДПС України в магазині було реалізовано алкогольні напої з одинаковими марками акцизного податку номери та серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО, чим порушила ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового».

Частина 1 ст.156 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини регулюються Законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною. При цьому, оптова торгівля - це діяльність з придбання і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької діяльності.

Роздрібна торгівля - це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зокрема на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Суб`єктами зазначених правопорушень можуть бути як посадові, так і фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Відтак, суб`єктами правопорушень, передбачених ч.1 ст. 156 КУпАП можуть бути лише спеціальні суб`єкти, а саме - суб`єкти підприємницької діяльності.

Вчинення діяння за ознаками ч. 1 ст. 156 КУпАП особою, яка не є суб`єктом господарювання, виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Однак до матеріалів справи не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення,передбаченого ч.1ст.156 КУпАП, у справі відсутні.

Пунктом 1 ч. 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 156, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі десяти днів, з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Васильковський В. В.