ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/17/23 Номер провадження 33/814/1175/23Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Якименка Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 29.12.2022, о 20:57 год. в смт. Нові Санжари по вул. Центральній, 46/6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Jeep Compass», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, з застосуванням газоаналізатора Drager 6810. Результат огляду позитивний 2,22% проміле, тест №852. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Якименко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Вказує на неналежність зібраних по справі доказів, оскільки останні отримані з застосуванням технічного засобу, який не відповідає вимогам діючого законодавства.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що в судовому засідання 15.03.2023 було проголошено лише вступну та резолютивну частину, а з повним текстом можливо було ознайомитись лише 21.03.2023 з ЄДРСР, після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що 15.03.2023 в судовому засідання було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний тест проголошено 20.03.2023, після чого 28.03.2023 захисником в системі «електронний суд» було подано апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №245999 від 29.12.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

роздруківка тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №852, згідно якого станом на 21:12 год. 29.12.2022 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 2,22 % проміле,

записи з бодікамери працівника поліції,

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долучених до справи відеозаписів вбачається, що автомобіль під керування ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з порушенням останнім ПДР, а саме в`їзд на територію, на яку такий в`їзд заборонено та наявною інформацією щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

На питання працівника поліції «Чи вживали алкоголь?», водій ОСОБА_1 відповів «Так» (20:58 год.).

В подальшому, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння водій погодився на місці зупинки транспортного засобу.

Результат продуття приладу Драгер становив 2,22% проміле, що зафіксовано на бодікамеру та підтверджується роздруківкою з алкотестеру та більше ніж в 11 разів перевищує допустиму норму.

Незгоди з вказаним результатом водій не висловлював та намагався вирішити питання щодо скоєного правопорушення іншим шляхом.

Вказані результати проходження огляду стали підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Весь процес від моменту зупинки транспортного засобу, спілкування з водієм, проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу зафіксовано на бодікамеру працівника поліції та є належним доказом відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Адвокатом не заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Фактично доводом апеляційної скарги є лише незгода з проведеним оглядом за допомогою технічного засобу, який не відповідає вимогам чинного законодавства.

Разом з тим жодних обґрунтувань на підтвердження невідповідності алкотестеру Драгер технічним нормам чи вимогам законодавства, з наданням відповідних доказів, захисником не було надано, що свідчить про припущення апелянта про ймовірну невідповідність технічного засобу.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Якименку Олегу Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Якименка Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна