Справа № 366/1675/23
Провадження №3/366/1205/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з юридичного відділу служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

07.06.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення (без серії та номеру) від 05.06.2023 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП, 05.06.2023 року об 11 год. 00 хв., ОСОБА_2 приїхав у АДРЕСА_1 , забрати свого малолітнього сина ОСОБА_3 . Матері дитини не було вдома, дитина була з бабусею. Під час телефонної розмови, матір повідомила працівника поліції про те, що дитину не дозволяє брати. Дитина була …(нерозбірливо)… з бабусею. Бабуся вивела дитину в двір, щоб поспілкуватись з батьком. Згідно рішення виконавчого комітету Іванківської с/р № 221 від 19.09.2022 року, батько має право забирати дитину на 7 днів.

Відповідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім цього, відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення посадовими особами органів опіки та піклування матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 06.08.2019 року № 1201 (далі Інструкція № 1201), уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, щодо якої складається протокол, її права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналіз наведених положень КУпАП та Інструкції № 1201 свідчить про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою участь особи, відносно якої такий протокол складається.

У цьому ж випадку, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 взагалі була відсутня під час складення протоколу, про що свідчать зазначення «була відсутня».

Суддя звертає увагу, що законодавством не визначено чіткого тлумачення терміну «у разі її виявлення», що наведений у ч. 1 ст. 256 КУпАП. Проте, у цьому випадку, такий термін слід тлумачити на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості Закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». У разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

За таких обставин, термін «у разі її виявлення», наведений у ч. 1 ст. 256 КУпАП, слід розуміти як зазначення у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (відносно якої складається протокол) після безпосереднього виявлення такої особи та встановлення її анкетних даних (відомостей) за допомогою документів, які таку особу посвідчують.

Перелік документів, що посвідчують особу наведений в ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Проте, як зазначено вище, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 була відсутня.

За цих обставин є незрозумілим, яким чином уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення отримала відомості про серію та номер паспорту ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Також не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю бази персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити.

Крім цього, як зазначено вище в цій постанові, не вся суть інкримінованого ОСОБА_1 порушення викладена розбірливим почерком.

Відповідно до п. 6 Інструкції № 1201, форма протоколу заповнюється друкованим способом або від руки розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведені обставини свідчать як про недотримання уповноваженою посадовою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення як вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, так і ігнорування прав ОСОБА_1 .

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Зі змісту інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення слідує, що остання заборонила батьку ОСОБА_3 , ОСОБА_2 забрати дитину, як це визначено рішенням Іванківської селищної ради від 19.09.2022 року № 221.

Згідно з долученим до протоколу про адміністративне правопорушення рішенням виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 19.09.2022 року № 221, вбачається, що участь ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 визначена таким чином, що дитина перебуватиме з батьком тиждень (7 днів), через тиждень (7 днів).

При цьому, пп. 2.1 п. 2 цього рішення ОСОБА_2 (батька) зобов`язано попередньо ставити до відома ОСОБА_1 (матір дитини) щодо наміру забрати дитину у встановлені тижні.

Проте, з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів неможливо достовірно встановити, чи було 05.06.2023 року (дата заборони ОСОБА_1 забрати дитину батьком ОСОБА_2 ) саме днем тижня, у якому дитина мала перебувати разом з ОСОБА_2 а не днем тижня, у якому дитина мала перебувати з ОСОБА_1 .

Крім цього, долучені докази не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 попередньо поставив до відома ОСОБА_1 про намір забрати дитину, як це визначено пп. 2.1 п. 2 рішення виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 19.09.2022 року № 221.

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено трьох свідків вчинення правопорушення: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 7 Інструкції № 1201, якщо є свідки адміністративного правопорушення, у протоколі зазначаються їхні прізвища, імена, по батькові, адреси, які засвідчуються їхніми підписами.

В порушення цих вимог, у протоколі не зазначено адрес свідків.

Зазначення адрес проживання свідків необхідно для їх виклику у судове засідання для дачі відповідних пояснень в порядку ст. 272 КУпАП, у разі, якщо ОСОБА_1 буде заявлено таке клопотання з метою реалізації нею своїх прав, визначених ст. 268 КУпАП.

Крім цього, у графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення та зауваження особи, яка вчинила адміністративне правопорушення» зазначається про те, що ОСОБА_1 посилається на рішення Іванківського районного суду від 18.05.2023 року, яке не набрало законної сили.

Однак, копію цього рішення до матеріалів справи не долучено.

Зазначені недоліки свідчать як про недотримання уповноваженою посадовою особою вимог ст. 254, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і про неналежне долучення до матеріалів справи доказів вчинення особою адміністративного правопорушення та унеможливлюють в подальшому суддю прийняти у справі правильне рішення.

Пунктом 24 постанови ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищезазначене, суддя приходить до висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення з долученими до нього матеріалами до юридичного відділу служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області для належного оформлення та усунення недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 254, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

повернути до юридичного відділу служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, 7) для належного оформлення та усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян