Справа №461/1749/23
Провадження №3/461/812/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року

суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.03.2023 року о 13 год. 15 хв. перебуваючи у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» спробував передати своєму внукові, який тримається в ЛУВП (№19) мобільний телефон у замаскованому вигляді.

ОСОБА_1 в суд на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву про слухання справи без його участі, вину визнав повністю.

Статтею 188 КУпАП передбачено відповідальність за приховану від огляду передачу або спробу передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів.

Згідно Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженим заборонено (Додаток 3 до пункту 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5), засудженим заборонені радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку у мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 188 КУпАП, тобто спроба передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, заборонених для передачі предметів.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, даними, що містяться в:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВ №603 від 09.03.2023 року;

акті догляду передачі від 09.03.2023 року

письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з конфіскацією заборонених предметів.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , слід стягнути на користь ДСА України судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Керуючись ст. 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення 255,00 грн штрафу в дохід держави, з конфіскацією заборонених предметів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя Л.Д. Мироненко