Справа № 154/156/23 Провадження №33/802/321/23 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 березня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді Фіть Ю.Є. визнаний винним за те, що 14 грудня 2022 року о 16 год 51 хв на вулиці Ковельській у місті Володимир він керував автомобілем марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) та від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію постанови він отримав лише 23.03.2023.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що він отримав копію постанови лише 23 березня 2023 року.

Однак, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

15 березня 2023 року під час розгляду справи у Володимир-Волинському міському суді Волинської області ОСОБА_1 не був присутній. Участь в розгляді справи приймала його захисник адвокат Білецька І.М. (а.с.32-34).

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження в даній справі закінчився 27 березня 2023 року.

Проте, апеляційну скаргу на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 березня 2023 року ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 28 квітня 2023 року, що стверджується штемпелем на конверті «Укрпошта», який доданий до його апеляційної скарги.

В даному випадку ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді, який закінчився 27 березня 2023 року (із урахуванням неробочих днів).

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження, визначений приписами ч.2 ст.294 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 у своєму клопотанні на те, що він отримав копію оскаржуваної постанови 23 березня 2023 року не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

Також в даному випадку слід звернути увагу і на те, що ОСОБА_1 отримав копію судового рішення 23.03.2023, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 27 березня 2023 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до переконання, що доводи клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому подане клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вимого ч.2 ст.294 КУпАП та сукупність вищенаведених обставин, слід відмовити у задоволенні клопотання апелянта ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 березня 2023 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 березня 2023 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов