Справа № 465/4196/22 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/581/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Квака В.В. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 28.07.2022 о 00:05 год. у м. Львові на вул. Кульпарківській, буд.123А, керувала транспортним засобом "Land Rover Range Rover", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820». Результат позитивний - 1,60%о.

На постанову судді захисник Квак В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 із постановою вона ознайомилась 11.04.2023, тому строк апеляційного скарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 заперечувала вживання алкоголю; огляд проведено у присутності одного свідка; ОСОБА_1 було відмовлено у проведені огляду в медичному закладі, відтак огляд проведено з порушенням, і такий є недійсним.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , захисник Квак В.В. не з`явились.

Судове засідання призначались судом апеляційної інстанції на 09 травня 2023 року, ОСОБА_1 , захисник Квак В.В. не прибули. Захисник Квак В.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено, апеляційний розгляд відкладено на 23 травня 2023 року.

Проте 23 травня 2023 року ні ОСОБА_1 , ні її захисник Квак В.В. у судове засідання не прибули, захисник подав повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні.

Разом з тим відомостей про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 апеляційному суду не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що захисник Квак В.В., як особа, яка подала апеляцію, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце судового розгляду і мав можливість спланувати розклад роботи і потрапити в судове засідання апеляційного суду з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги переносився за клопотанням апелянта та йому надавався достатній строк, як для підготовки до розгляду, так і для того щоб погодити розклад своєї роботи.

Апеляційний суд приходить до висновку, що захисник Квак В.В., як особа, яка подала апеляційну скаргу, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являється до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасником справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 , захисника Квака В.В., як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 147661 від 28.07.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_1 така перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,60%о (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат 1,60%о. Жодних зауважень чи незгоди з його результатами ОСОБА_1 не висловлювала (а.с. 3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,60%о. Акт огляду підписаний ОСОБА_1 (а.с. 4);

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувалась з результатми огляду, та їй було відмовлено у проведені огляду в медичному закладі, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 пройшла огляд на місці зупинки транспортного засобу, незгоди з результатами огляду не висловлювала, підписала роздруківку приладу «Драгер», акт огляду, відтак у працівників поліції не виникало обов`язку направляти ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що поліцейські залучили лише одного свідка, не може бути підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, на відео з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано присутність одного свідка, але працівниками поліції також застосовувались технічні засоби відеозапису під час огляду ОСОБА_1 , інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи. Відтак залучення поліцейським одного свідка не впливає на правильність висновку судді першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не спростовує факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки їх присутність не є обов`язковою із врахуванням того, що здійснювалась фіксація технічними засобами.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити захиснику Кваку В.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Квака В.В. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах