Справа № 727/4503/23
Провадження № 3/727/1565/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Чернівці Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 -

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №386949 від 29.04.2023 року ОСОБА_1 ставиться в вину порушення вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. А саме те, що вона 29.04.2023 року о 01 годині 35 хвилин по вулиці Проспект Незалежності, 89, в місті Чернівці керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «ALCOTEST DRAGER 7510», результат позитивний 0,42 проміле (тест №418).

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала обставин зазначених в протоколі про адмінправопорушення, однак пояснила, що в ніч з 28.04.2023 року по 29.04.2023 року вона перебувала в готелі з її коханим чоловіком, де вжила невелику кількість шампанського. Ствердила, що 29.04.2023 року близько першої години їй зателефонувала її мати та сказала, що її малолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово стало погано, вона знепритомніла, згодом в неї піднялась висока температура, вона постійно рве. Вказала, що почувши вищевказані обставини вона швидко вибігла з готелю, сіла в свій автомобіль та рушила в напрямку дому. Зазначила, що викликати таксі було неможливо, оскільки вже діяв «комендантський час». Ствердила, що приїхавши додому, вона дала дитині ліки, в тому числі жарознижуючі, після чого її дитині стало трохи краще. Вказала, що за швидкою медичною допомогою не зверталася, оскільки всі необхідні ліки були у неї вдома. Вважала, що вона діяла правильно, оскільки своїми діями відвернула загрозу для здоров`я її малолітньої дитини. Просила суд врахувати зазначені обставини щодо виниклої в неї у зв`язку з хворобою її малолітньої доньки крайньою необхідністю та не притягувати її до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі спрямовані до суду письмові пояснення ОСОБА_1 та проглянувши надані суду працівниками поліції відеозаписи з нагрудних бодікамер, а також проаналізувавши спрямовану до суду ОСОБА_1 довідку ОКНП «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня» від 28.04.2023 року, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно вимог п.2.9 А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідності до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, з наданих суду відеозаписів з нагрудних бодікамер працівників поліції, дійсно вбачаються зазначені в протоколі про адмінправопорушення обставини.

Водночас, факт того, що ОСОБА_1 29.04.2023 року о 01 годині 35 хвилин керувала транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Проспект Незалежності, 89, в місті Чернівці, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, а саме результат проходження тесту 0,42 проміле не заперечувався останньою в судовому засіданні.

Разом з тим, стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом зазначається наступне.

Так, з долученої судом довідки ОКНП «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня» від 28.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є малолітньою донькою ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, отримала сонячний удар та в неї вбачаються ознаки гострої респіраторної вірусної інфекції.

Зазначені обставини, враховуючи також пояснення ОСОБА_1 , надані останньої в судовому засіданні, та які об`єктивно підтверджуються її ж аналогічними поясненнями, зафіксованими на бодікамерах працівників поліції на місці події, на думку суду свідчать про те, що ОСОБА_1 як мати малолітньої ОСОБА_2 , мала підстави вважати, що здоров`ю її доньки загрожує небезпека.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

При цьому, крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю її малолітньої дочки, і вона, як мати, у цій ситуації обрала найшвидший спосіб надання невідкладної медичної допомоги. В даному випадку вона вимушено порушила охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зволікання із приїздом додому, могло загрожувати здоров`ю дитини та погіршити її стан.

Статтями 17 та 18 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до змісту ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинено нею в стані крайньої необхідності.

ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , діяла в інтересах своєї дочки для відвернення можливої небезпеки для здоров`я внаслідок різкого погіршення її стану здоров`я, тобто своїми діями вона відвернула настання більшої можливої шкоди, ніж порушення Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності.

Так, у відповідності до ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Тому, у відповідності до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази в даній адмінсправі в їх сукупності, вважаю, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи зазначене рішення, суд також враховує, те що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась, суспільно шкідливих наслідків від правопорушення не настало та той факт, що результат проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння становить лише 0,42 проміле.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: