Справа №487/4132/22
Провадження №3/487/230/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівського О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ААБ №327302 від 01.09.2022.

Згідно з протоком, 01.09.2022 о 17 год. 25 хв. у місті Миколаєві, вул. Погранична, 43, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, поведінка не відповідає обстановці, водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Б/к 474080, 470979. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Так, КУпАП передбачає скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення; правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку; неявки ОСОБА_1 в судові засідання є свідомим затягуванням строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим суд розглядає дану справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення… інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 01.09.2022 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №327302, відповідно до якого 01.09.2022 о 17 год. 25 хв. у місті Миколаєві, вул. Погранична, 43, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, поведінка не відповідає обстановці, водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Б/к 474080, 470979. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327302 від 01.09.2022 додано: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2022, відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 01.09.2022.

Так, з відеозапису нагрудної камери поліцейського від 01.09.2022 вбачається, що по вул. Погранична в м. Миколаєві знаходяться працівники поліції, перед ними, в районі буд. 43 стоїть автомобіль ОСОБА_1 . Працівники поліції підходять до автомобіля. Водій автомобіля запитує у працівників поліції, що він порушив, на що останні відповідають зараз дізнаємось. Далі працівники поліції перевіряють багажник транспортного засобу та майже одразу, повідомляють водію транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, а саме в салоні автомобіля є запах «солей». ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що водій погодився. В подальшому, працівники поліції доставили водія до медичного закладу, де вони зайшли до лікаря нарколога для проходження медичного огляду. У кабінеті лікаря-нарколога працівники поліції роз`яснюють водію, що у суді, під час розгляду справи за ст. 130 КУпАП суддя може призначити покарання у вигляді 10 год. громадських робіт, 17000 грн. чи просто попередити, при цьому не позбавляючи права керування транспортним засобом. Далі ОСОБА_1 працівники поліції роз`яснюють, що якщо той відмовиться від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, то вони складуть протокол та відпустять його і не будуть забирати посвідчення водія і транспортний засіб. Надалі водій відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та поліцейськими складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши вказаний відеозапис, у суду виникли обґрунтовані сумніви того, чи були насправді у водія ознаки наркотичного сп`яніння та чи було на меті у працівників поліції проведення медичного огляду ОСОБА_1 , оскільки уже будучи в кабінеті лікаря-нарколога працівники поліції роз`яснювали останньому, що він може відмовитися від проходження.

Крім того, водій від керування транспортним засобом не відсторонявся, посвідчення водія не вилучалось.

Таким чином, працівники поліції водію ОСОБА_1 фактично запропонували відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є неприпустимим, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 на відеозаписі зазначає про те, що він вживає наркотичні засоби, про що останній сам повідомив працівників патрульної поліції після складання протоколу за порушення п. 2.5 ПДР України.

Згідно п. 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Відповідно до п. п. 1, 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, згідно з п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Втім, вказані норми працівниками поліції не дотримано та при перегляді відеозапису не установлено, що ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Також, в судовому засіданні встановлено, що жодна з наведених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та фактично були зазначені з єдиною метою, для того, щоб забезпечити відображення в протоколі декількох ознак сп`яніння, як того вимагає Інструкція.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, тому і всі наступні вимоги працівників поліції (в тому числі і вимогу на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння) водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, Доктриною «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульованою Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Таким чином, суд зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є належним доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно з ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

У справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року та Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП не долучені належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає необхідним провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Афоніна