Справа № 727/4087/23
Провадження № 3/727/1475/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня2023 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розгля-нувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про-живаючу в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушен-ня, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №444 132 від 22.04.2023 року вбачається, що 22.04.2023 року о 01 год. 49 хв. в м. Чернівці по вул. Небесної Сотні, 21-А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mercedes Benz B200, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані ал-когольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшла у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат 0,45 проміле, чим порушила вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про місце та час розгляду спра-ви була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Бабічук А.С., в судове засідання не з`яви-лась, направила через канцелярію суду письмову заяву про закриття провадження у справі. У своїй заяві вказує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 . транс портним засобом під час наведених у протоколі обставин, оскільки остання не мала наміру здійснювати рух. Просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсут-ністю події та складу адміністративного правопорушення та розглянути справу без її участі.

Ознайомившись із позицією захисника ОСОБА_1 , адвоката Бабічук А.С., дослідивши письмові та відеоматеріали справи, суд приходить до висновку про від-сутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу щодо останньої необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступ-ного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вин-ність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правиль-ного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне пра-вопорушення та іншими процесуальними документами і зокрема висновком експерта.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою осо-бою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, пов-ному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись за-коном і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. «а» п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забо-роняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебува-ючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реак-ції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані тако-го сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лі-карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальності за цим законом підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або особи, які керували транспортним засобом та відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Разом з тим, при перегляді відеозаписів з бодікамер поліцейських, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції (а.с.8), судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 транс-портним засобом. Також, з наданого відеозапису взагалі не вбачається, що транспорт-ний засіб Mercedes-Benz B200, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював рух.

В той же час, керування транспортним засобом ОСОБА_1 спросто-вується показами її захисника, яка вказує, що при зазначених в проколі обставинах транспортний засіб взагалі не здійснював рух.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невину-ватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути ре-зультатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не-спростовних презумпцій.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази по даній адміністративній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП Ук-раїни, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного пра-вопорушення в діях останньої.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеля-ційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко