Справа № 183/1714/23
№ 3/183/1953/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Олійник А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживає: АДРЕСА_1 ,

За участі:

Особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

Захисника Монатко Д.С.

Потерпілої ОСОБА_2 ,

Представника потерпілої - Шрама В.Ю.

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол відносно ОСОБА_1 , згідно якого 30.01.2023 року о 10.30 годин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дії останнього кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, обставини зазначені у протоколі не підтвердив, просив справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що викликала поліцію без необхідності, оскільки вважала, що їй не дадуть дитину, та зазначила, що ОСОБА_1 не ображав її нецензурною лайкою.

Дослідивши всі обставини справи, вважаю, що вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена та не підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись статтями 27, 33, 34, 35, 401,173-2 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Олійник