справа № 361/2574/22
провадження № 3/361/23/23
Постанова

Іменем України

12 червня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 2576028 від 14 червня 2022 року, який надійшов до Броварського міськрайонного суду Київської області з Броварського РУП ГУ НП в Київської області, 14 червня 2022 року о 23 годині 40 хвилин за адресою: Київська область, Броварський р-н, м. Бровари, вул. С. Петлюри, 13 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» на місці зупинки в присутності двох свідків, результат якого склав 0,63 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За правилами ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, іншими документами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що ПДР не порушував, не був зупинений поліцейськими, не керував/не перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські не роз`яснили йому його права, пропозиція пройти огляд не відповідала законності, була не чіткою і мені не зрозумілою, йому не пропонували пройти огляд у найближчому медичному закладі, огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням його прав, свідки поліцейськими не запрошувались, неодноразово наголошував поліцейським, що він не згоден з результатами сп`яніння і вони мені не зрозумілі, не був відсторонений від керування. Зазначав, що ПДР не порушував, не вчиняв адміністративного правопорушення, в процесі спілкування з поліцейськими став жертвою їхнього свавілля і як результат на нього було складено протокол з грубим порушенням вимог чинного законодавства і його прав.

Захисники ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП посилаючись на наступне. Протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, складено не правильно , огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, що робить його недійсним. З матеріалів адміністративної справи чітко встановлено, що в діях ОСОБА_1 , не має складу адміністративного правопорушення відповідальність за скоєння якого передбачена ст. 130 КУпАП оскілки він не перебував за кермом та не керував авто, про що свідчить відсутність в матеріалах адміністративної справи доказів факту порушення ПДР які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Пропозиції пройти огляд відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння не було, такі відомості в матеріалах справи відсутні. Відеоматеріали, які містяться в матеріалах адміністративної справи не є доказами, зокрема належними та допустимими оскільки вони суперечать вимогам Наказу МВС України №1026, оскільки сам факт роботи камери менше тривалості оформлення матеріалів вказує на те, що або прилад був ввімкнений і вимкненний в «зручний» для поліцейських момент, або ж камера розрядилась. До протоколу про адміністративне додано «відеозапис», який не узгоджується іншими матеріалами справи та протоколом, що само собою ставить під сумнів його походження. Додані до протоколу копії відеозапису з камер поліцейських цей факт не відображають, оскільки є вибірковими і не містять безперервного відеозапису ходу огляду та складаня протоколу про адміністративне правопорушення. Відеофайл «DSJ_0000107_000000» містить відеозапис тесту на алкоголь з використанням технічного засобу Драгер «Аlkotest 6820» . В той же час до протоколу доданий роздрукований результат (чек) тесту №547, який проведений о період з 00:10:31 по 00:11:23 15.06.2022, та ніде не зафіксований в матеріалах справи до якого він додається, що взагалі не відповідає зафіксованому на відеозапису часу нібито скоєння правопорушення ОСОБА_1 . Крім того, дані наведені в протоколі спростовуються розбіжністю в часі. Сам факт керування у стані сп`яніння зазначений о 23 год. 40 хв. 14.06.2022 року, однак результат (чек) тесту містить в собі інформацію про проведення аналізу особи, яку тестують о 00 год.09 хв. 15.06.2022 року, тобто майже через 30 хвилин після того, як посадова особа завідомо мала невідомо звідки такі цифрові показники, що ставить під сумнів їхню належність до інкримінованого адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 . Щодо до інформації, яка міститься у направленні вказано, що 15.06.2022 р. о 00 год. 09 хв. направляє ОСОБА_1 , на огляд до Броварська ЦКБЛ, але кількісний показник стану сп`яніння вже був відображений в протоколі серії ААБ № 256028 від 15.06.2022 р., о23 год. 40 хв. 14.06.2022 р. як складений так і підписаний поліцейським ВРПП Броварського Капралом поліції Івановим Дмитро Івановичем. Бланк направлення не відповідає формі наведеній в додатку №1 зазначеної Інструкції №1452/735, тому є достатньо підстав ставити зазначений доказ під сумнів. Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, якого не існує, але в той же час зазначені відомості про доставлення ОСОБА_1 , та нібито відмову від проходження огляду на стан виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься інформація щодо відсутності та належності допустимості доказів адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, крім того викладена в ньому інформація не узгоджуються між собою та іншими доказами, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з відміченими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. за допомогою Драгер 6820, з зазначенням того, що результат огляду - 0.63%0 проміле. Акт не відповідає формі акту огляду на стан сп`яніння, наведеній в додатку №2 зазначеної Інструкції №1452/735, тому є достатньо підстав ставити зазначений доказ під сумнів. Акт огляду, який перебуває в матеріалах справи, не має номеру, дати і часу його складання, а другий примірник акту ОСОБА_1 , не надавався. Зібрані та досліджені докази не дають підстав для висновку, що огляд був проведений з грубим порушенням передбаченої чинним законодавством процедури. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , було проведено приладом, який не відповідає вимогам п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, згідно якого такий засіб повинен вимірювати кількість алкоголю в крові. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування, докази даних фактів та неправдивих відомостей відносно відсторонення будуть надані суду. Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, вищевикладене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення та відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він колега по роботі ОСОБА_1 . Того вечора ОСОБА_1 на прохання свого начальника, завіз останнього додому. Пізніше ОСОБА_1 повернувся на роботу, п`яним він не був, розповів йому про те, що його зупинила поліція та те, що з нього вимагали гроші за нібито те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але від керування його не відсторонили.

Заслухані у судовому засіданні в якості свідків поліцейські Броварського РУП ГУ НП в Київській області: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не надали суду доказів спростування доводів адвокатів Голованя О.Ю. про те, що при складанні ними протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було додержано всіх норм законодавства.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №256028 від 15 червня 2022 року, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників та свідків, переглянувши відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського та відеозапис наданий стороною захисту, суд робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП, зумовлює керування особою транспортним засобом як обов`язкову складову об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування транспортного засобу.

Приєднаний до матеріалів справи відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського не містить доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений співробітниками поліції під час керування автомобілем, тобто при виконанні функцій водія під час руху транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Таким чином, працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів, які з вірогідністю надавали б можливість суду стверджувати про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а зробив висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року «Ірландія проти Сполученого Королівства» п.161, (Ireland v. The United Kingdom), Series A заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту». Європейським судом з прав людини, по справі «Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain»» від 06.12.1998 року встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи.

Відповідно до презумпції невинуватості, унормованій в ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на викладене, недоведеність належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення працівниками поліції процедури складання адміністративних матеріалів відносно нього не дають суду підстави для висновку про винуватість останнього поза розумних сумнівів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. ст. 221, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП та відповідно до ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя Сердинський В. С.