Номер провадження: 33/813/216/23
Номер справи місцевого суду: 518/1088/22
Головуючий у першій інстанції Алексєєва О. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я. кизи,

за участю:

- прокурора Щербіни Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 26.12.2022 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, депутата VІІІ скликання Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

встановив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 , будучи депутатом Старомаяківської сільської ради VIII скликання Березівського району Одеської області, тобто суб`єктом відповідно до п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), на якого поширюється дія цього Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час прийняття участі в голосуванні за затвердження порядку денного десятої позачергової сесії VIII скликання, на якій було винесено питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр. ОСОБА_2 », який є його батьком, тобто близькою особою згідно ст. 1 Закону, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає постанову суду незаконною, оскільки суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини та безпідставно визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне:

- судом допущена неповнота судового розгляду, а саме матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 251,256 КУпАП внаслідок неодноразового неправильного зазначення в ньому прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та близької особи «ОСОБА_1, ОСОБА_1», наявність родинних відносин з якою, на думку особи, що склала протокол, призвело до реального конфлікту інтересів;

- судом не надано оцінки, що Витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження № від 02.09.2022 року є неналежним доказом

- поза увагою суду залишилось те, що із аналізу положень КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», можна дійти переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів;

- суд не прийняв уваги роз`яснення, надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому

- судом не надано оцінки тому, що уповноваженою особою, яка склала протокол не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема не встановлено, що участь ОСОБА_1 в голосуванні за затвердження порядку денного десятої позачергової сесії VIII скликання, на якій було винесено питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр. ОСОБА_2 » були необ`єктивними або упередженими, що такими рішеннями завдано шкоди інтересам служби та органу місцевого самоврядування;

- судом 1-ої інстанції не враховано, що дії ОСОБА_1 (участь у голосуванні за порядок денний) були в умовах потенційного, а не реального конфлікту інтересів, оскільки відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів, як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і, відповідно, не зазначено, в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисники Колос В.М. і Бабчук Я.С. у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи останні були повідомленими належним чином, зокрема, судовими повістками, шляхом СМС-повідомлення на номера їх мобільних телефонів, які вказані в матеріалах справи, так і шляхом телефонограми за вказаними номерами телефонів..

Будь-яких заяв, або клопотань від апелянта про причини неявки до суду апеляційної інстанції у судове засідання, призначене на 15.05.2023 року, не надходило.

Апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перебуває на розгляді тривалий час. В судові засідання призначенні на 30.01.2023, 06.02.2023, 13.02.2023, 27.02.2023, 06.03.2023, 09.03.2023, 03.04.2023, 19.04.2023, 27.04.2023, 15.05.2023 року апелянт та його захисники не з`являлись, при цьому захисниками подавались клопотання про відкладення розгляду справи без підтвердження обставин поважності відкладення.

При цьому, з долученого прокурором в судовому засіданні рапорту ДОП СП ВП№2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області Нестеренко С. вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що його апеляційна скарга призначена до розгляду на 10.00 годину 15.05.2023 року та про необхідність його явки в судове засідання.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права осіб на доступ до правосуддя, які були завчасно повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною та обґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами:

- оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення № 664/2022 від 16.09.2022 року;

- копією рішення №І-VІІІ І сесії VІІІ скликання Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 18.11.2020 р.;

- попередженням про вимоги, заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», підписаним ОСОБА_1 ;

- порядком денним позачергової Х сесії VІІІ скликання Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 02.07.2021 р.;

- протоколом №10 Х позачергової сесії VІІІ скликання Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 02.07.2021 р.;

- результатами відкритого поіменного голосування позачергової Х сесії VІІІ скликання від 02.07.2021 р. «Затвердження порядку денного»;

- результатами відкритого поіменного голосування позачергової Х сесії VІІІ скликання від 02.07.2021 р. «Затвердження регламенту роботи»;

- рішенням позачергової Х сесії VІІІ скликання Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 02.07.2021 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр.. ОСОБА_2 »);

- результатами відкритого поіменного голосування позачергової Х сесії VІІІ скликання від 02.07.2021 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр.. ОСОБА_2 )»;

- заявою про наявність конфлікту інтересів від 02.07.2021 р.,

- повним витягом з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження №1 від 02.09.2022 р..

На підставі дослідження вказаних доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Рішенням І сесії VIII скликання Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області (відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 Ширяївський район було включено до Березівського району Одеської області) було визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Старомаяківської сільської ради VIII скликання Березівського району Одеської області.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Враховуючи вищевикладене, згідно п.п. «б» п.1 ч.І ст.З Закону України «Про запобігання корупції», депутат Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, як на депутата сільської ради, та він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу".

Також, вимогами ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті З цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № від 02.09.2022 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с. 60-62).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є близькими особами згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Під час проведення 10 позачергової сесії VIII скликання Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області від 02.07.2021 на розгляд сесії було винесено питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр. ОСОБА_2 », та повідомлено про розгляд даного питання під час оголошення порядку денного.

02.07.2021 року на засіданні 10 позачергової сесії VIII скликання Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області були присутні 21 депутат, в тому числі ОСОБА_1 , та сільський голова, які одноголосно затвердили порядок денний пленарного засідання сесії, одним з питань в якому, під номером «63», було винесено питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр.. ОСОБА_2 ».

Протоколом поіменного голосування депутатів на пленарному засіданні 10 позачергової сесії Старомаяківської сільської ради VIII скликання 02.07.2021 по питанню : «Затвердження порядку денного» підтверджується, що ОСОБА_1 проголосував «за».

Відповідно до протоколу засідання 10 позачергової сесії Старомаяківської сільської ради VIII скликання від 02.07.2021) депутат ОСОБА_1 приймав участь у голосуванні за «Затвердження порядку денного» та голосував «За» за затвердження порядку денного десятої позачергової сесії VIII скликання, на якій було винесено питання, що стосується його батька «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр.. ОСОБА_2 ».

Крім того, під час голосування за прийняття рішення №377-VІІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр. ОСОБА_2 » ОСОБА_1 заявив про наявність конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_2 є його близьким родичем, та не брав участі у голосуванні.

Таким чином, судом встановлено, що під час виконання повноважень депутата Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області в ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками з ОСОБА_2 , та вираженим в сприянні затвердженню порядку денного одним з питань в якому, під номером «63», було винесено питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільського господарського виробництва за межами с. Миколаївка (землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, нежитлова будівля - «Корівник» гр. ОСОБА_2 », та його повноваженнями як депутата, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції стороною захисту клопотання про повторне дослідження доказів у справі не заявлялось, тому суд розглядає провадження в межах доводів апеляційної скарги.

Так, аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом допущена неповнота судового розгляду, а саме матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 251, 256 КУпАП внаслідок неодноразового неправильного зазначення в ньому прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та близької особи «ОСОБА_1, ОСОБА_1», наявність родинних відносин з якою, на думку особи, що склала протокол, призвело до реального конфлікту інтересів, апеляційним судом встановлено наступне.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції, який критично оцінив аргументи сторони захисту щодо некоректного зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення прізвищ « ОСОБА_1 ОСОБА_1 », оскільки вбачається, що вказані неточності є описками. Твердження щодо неналежності доданого до протоколу Витягу з ДРАЦЗ щодо актового запису про народження спростовуються матеріалами справи, згідно яких сам ОСОБА_1 заявив, що ОСОБА_2 є його близьким родичем та не брав участь у голосуванні за прийняття рішення, про що надав відповідну заяву (а.с. 48, 53, 54). Крім того, у судовому засіданні суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 на запитання прокурора, чи є ОСОБА_2 його батьком, відповів стверджувально.

Наявність незастережених виправлень у поясненнях ОСОБА_1 від 29.08.2022 р. не впливає на доведеність вини у вчиненні правопорушення, оскільки суду достатньо інших наданих доказів.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що суд не прийняв уваги роз`яснення, надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року.

Так, суд 1-ої інстанції, обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, керувався висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 442/730/10, згідно якого при виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 закону № 280/97-ВР, згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язано з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Разом з тим у частині другій статті 35 закону № 1700-VII зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Відповідно до п.1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року № 839, зазначено, що за частиною другою статті 35 закону № 1700-VII член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу. Орган, наділений спеціальною компетенцією НАЗК, відповідно до пункту 15 статті 11 закону №1700-VII витлумачив застосування положень статті 59-1 закону № 280/97-ВР та частини другої статті 35 закону № 1700-VII, зазначивши, що у такій ситуації перевагу має спеціальний закон, яким є закон № 1700-VII. Крім того, у частині другій статті 35 закону №1700-VII передбачено, що про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. З урахуванням вимог статті 59-1 та 47 закону № 280/97-ВР необхідно зазначити, що про наявність такого конфлікту інтересів мав заявити і член відповідної постійної комісії сільської ради, до обов`язків якої входить урегулювання конфлікту інтересів у депутатів сільської ради чи будь-який депутат сільської ради. Відповідно до положень ч.5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Натомість, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на які спирається ОСОБА_1 у співвідношенні із висновком науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, мають рекомендаційний характер та не підлягають обов`язковому застосуванню при розгляді справ. Крім того, вказаний лист та висновок науково-правової експертизи складені до ухвалення Великою палатою Верховного Суду постанови від 20.03.2019 у справі № 442/730/10.

Апеляційний суд надає наступний аналіз доводам апеляційної скарги про те, що поза увагою суду залишилось те, що із аналізу положень КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», можна дійти переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 172-7 КУпАП, вона передбачає відповідальність за за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Окрім того, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою 2 до зазначеної норми закону, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Разом з тим, в постанові суду першої інстанції не зазначено й розкрито зміст зазначених вище факторів, за наявності яких реальний конфлікт інтересів має місце.

Таким чином, під час апеляційного розгляду ретельно досліджені доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи, а також пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які дають підстави зробити висновок про те, що фактичні обставини справи, встановлені судом 1-ої інстанції об`єктивно та повно та не підтверджують наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд 1-ої інстанції дотримався вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, та призначив стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу яке, на думку апеляційного суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ої інстанції є законною та справедливою, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 7, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 26.12.2022 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець