Провадження № 3/127/3121/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13.04.2023 о 14.00 год. по вул. К. Василенка, 16 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що він у нетверезому стані не перебував, від проходження огляду не відмовлявся, однак наполягав на тому, щоб йому надали новий мундштук перед проведенням огляду на стан сп`яніння. Зауважив, що висловив незгоду з результатами проведеного огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , думку його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення суд вважає за доцільне зауважити таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 13.04.2023 о 14.00 год. по вул. К. Василенка, 16 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надані акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківку спеціального технічного засобу (далі Роздруківка), рапорт поліцейського (далі Рапорт) та диск із записом з нагрудних камер поліцейського (далі Диск).

Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Захисник Ячменюка В.І. в судовому засіданні посилався на те, що результати огляду його підзахисного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу встановлений факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння 0.24 ‰. При цьому захисник Ячменюка В.І. посилався на те, що відповідно до показників зазначеного технічного засобу температура навколишнього середовища на час проведення огляду його підзахисного була 18 о С. Однак з довідки про температуру повітря, надану Вінницьким обласним центром гідрометеорології, випливає, що станом на 14-ту годину температура навколишнього середовища становила 11.8 о С, а станом на 15-ту годину 12.7 о С. Крім того, захисник посилався на те, що зі змісту свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки похибка застосованого газоаналізатора у діапазоні вимірювань від 0,00 ‰ до 0,40 ‰ становить 0,04 ‰.

Аналізуючи зазначені доводи захисника, суд вважає їх слушними і такими, до були підтверджені в судовому засіданні документально. Разом з тим, твердження захисника щодо неможливості використання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, отримані за результатами використання спеціального технічного засобу, мають бути оцінені судом крізь призму дотримання вимог статті 266 КпАП, якою регламентоване проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 266 КпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому реченням другим частини другої статті 266 КпАП регламентовано, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Зі змісту ж речення третього частини другої статті 266 КпАП випливає, що матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також відповідно до частини третьої статті 266 КпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту частини п`ятої статті 266 КпАП випливає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вище суд зазначив, що твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо можливої недостовірності показників застосованого спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведений огляд його підзахисного, судом визнані слушними і мають бути перевірені крізь призму дотримання вимог статті 266 КпАП. Також вище суд навів ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією.

З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 не були повідомлені виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, натомість одразу було запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я з мотивів відсутності необхідного спеціального технічного засобу. В подальшому, як випливає з оглянутого в судовому засіданні Запису, такий спеціальний засіб був доставлений і проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`янінні. Суд вважає за доцільне зауважити, що захисник Ячменюка В.І. посилався на те, що його підзахисному не був наданий новий мундштук. Разом з тим, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 був наданий саме запечатаний мундштук, проте у останнього виникли сумніви щодо герметичності упаковки. При цьому, як випливає з оглянутого в судовому засіданні, Запису був проведений контрольний замір. Отже, оцінюючи зазначені обставини, суд вважає, що твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо недотримання вимог інструкції з використання спеціального технічного засобу, не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, зміст яких наведений судом вище. Разом з тим, суд вище зазначив, що ОСОБА_1 після проведення його огляду за допомогою спеціального технічного засобу висловив незгоду з результатами проведеного огляду. Вище суд навів зміст частини третьої статті 266 КпАП. Наведені приписи дотримані, як випливає з наданих суду матеріалів справи, не були. Саме тому, з огляну на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності показань спеціального технічного засобу, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, висловленням останнім незгоди з результатами проведеного огляду останній мав бути направлений для проведення огляду до закладу охорони здоров`я.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що надані суду матеріали дають підстави поставити під сумнів достовірність показань спеціального технічного засобу, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Натомість за результатами судового розгляду суд встановив недотримання імперативних вимог частини третьої статті 266 КпАП щодо необхідності направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з висловленою ним незгодою з результатами проведеного огляду. Наведені обставини відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП дають підстави для визнання проведеного огляду недійсним. Саме тому суд вважає, що провадження у справі у цій частині відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: