Справа № 948/946/23
Номер провадження 3/948/627/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., за участю захисника Слободенюк Г.М., розглянувши в режимі відеоконференції, матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та жителя в АДРЕСА_1 , радіотелефоніст, лінійний наглядач ВЧ НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.03.2023 о 15 год 30 хв, сержант ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованих йому правопорушень

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що вину визнає, вживав, просить суворо не карати.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.12).

Разом з цим до протоколу додано його заяву про те, що свою вину визнає повністю, з протоколом ознайомлений і згоден, просить призначити йому найменш суворе покарання, а також просить розглянути справу без його участі (а.с.7).

Отже, суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи.

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

17.04.2023 р. на електронну адресу суду від захисника Слободенюк Г.М. надійшли заперечення, у якому вона просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свої доводів зазначила, що ОСОБА_1 заперечує про те, що він 23.03.2023 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння у місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 , так як 22.03.2023 р. він був тяжко травмований та отримав перелом кінцівки з вивихом, сам не міг пересуватись, втрачав свідомість, допомоги з боку командування не було надано і лише через добу його було доставлено до госпіталю, де проведене оперативне втручання та проведено кілька операцій, а тест на алкогольне сп`яніння він не проходив і не пам`ятає того, що він ставив підписи у протоколі чи акті.

Крім цього зазначила, що у наданих до суду документах, зокрема протоколі, у графі свідки та потерпілі зроблені прочерки, що свідчить про те, що він підписувався без присутності свідків та потерпілих.

Разом з цим, надано акт огляду на стан сп`яніння від 23.03.2023 р., свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання Газоаналізатора «Алконт-М» №00287-15 чинне до 12.11.2022 р., результат проведення тесту на алкоголь №785, в той час документів на проходження спеціальних курсів для проведення медичних оглядів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння працівниками ВСП не надано, не складено висновок лікаря щодо проведеного медичного обстеження стосовно ОСОБА_1 , здійснений огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алконт-М» №00287 останнє калібрування якого 12.11.2021 р. Також звернула увагу на те, що його результат перебуває у залежності від міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановленого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. №1747, який становить 1 р., тоді як ОСОБА_2 начебто проходив огляд 23.03.2023 р. поза межами цього строку, а тому вважає, що акт огляду та результат тестування не є належним доказом вини ОСОБА_2 , так як прилад не придатний до використання, а протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом на підтвердження вини особи.

Також, захисниця вказала на те, що вимоги ч.1 ст.256 КУпАП не були дотримані та виконані та акцентувала увагу на тому, що больовий шок ніяк не є станом алкогольного сп`яніння, а ставлення керівництва ВЧ НОМЕР_1 до солдата як до худоби є військовим злочином.

У протоколі вказана інша людина, так як в ньому зазначено дату народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тоді як його дійсна дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про те, що вказана інша людина. У змісті протоколу відсутні дані про розпивання алкогольних напоїв на території ВЧ, про перебування на території ВЧ у стані алкогольного сп`яніння або відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, відсутні інші об`єктивні джерела фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження у справі за ч.3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу і події адміністративного правопорушення (а.с.27-30).

Цієї ж дати до заперечень захисниці додано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 22.03.2023 р. близько 17 год 00 хв під час військового завдання отримав травму, зокрема закритий перелом латеральної щиколотки правого гомілковостопного суглобу з вивихом стопи до зовні та до заду з розривом дельтоподібної зв`язки та пошкодження дистального міжгомілкового синдесмозу, в результаті чого він втратив свідомість та не міг сам переміщуватись, після чого його донесли побратими до будинку де були його речі. Про вказаний факт було повідомлено керівництво, через декілька годин фельдшер надав йому допомогу, грілкою з льодом, іншої допомоги в день отримання травми отримано не було, при цьому мав сильний біль від якого втрачав свідомість.

23.03.2023 р. командир повідомив про те, що будуть їхати до госпіталю, перед чим його та інших чоловіків відвезли до ВСП, а потім поїхали до госпіталю, де лікар надав першу медичну допомогу, після чого перевезли його до 17 лікарні у Харкові, де 24.03.2023 р. прооперували, по дорозі до госпіталю, що відбувалося під час поїздки пам`ятає частково та не пам`ятає, що підписував чи то протокол, акт чи заяву.

Крім цього зазначив, що дислокація їхньої ВЧ знаходиться у такій місцевості, де неможливо знайти алкогольні напої, а тому крім таблеток деклофенаку він взагалі нічого не вживав.

Разом з цим, зауважив, що з січня 2023 р. йому та іншим побратимам перестали виплачувати кошти, а з початку березня 2023 р. він почав вимагати пояснень з даного приводу, після чого до нього почалось негативне ставлення командування ВЧ (а.с.31).

У судовому засіданні захисниця Слободенюк Г.М. прохала долучити і розглянути додані письмові заперечення до протоколу, а також зазначила, що наданий тест на алкоголь та акт огляду не можуть бути доказами у даній справі, оскільки термін його придатності закінчився, а тому є недійсним. З доданих документів до протоколу видно, що огляд датований 23.03.2023 р., тоді як 22.03.2023 р. ОСОБА_1 був травмований, а 23 та 24 був у лікарні, де проводились йому операції про що надані відповідні докази. Також звернула увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, так як вказані у ньому відомості про особу не відповідають дійсності, зокрема дата народження іншої особи, а не ОСОБА_2 , а також викладені у ньому обставини не відповідають ст.172-20 КУпАП.

За вказаних обставин, вона вважає, що відсутні докази, які підтверджують стан сп`яніння ОСОБА_2 , а тому справу слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП надано:

- протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с.1);

- результат тесту на алкоголь №785 від 23.03.2023 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 23.03.2023 р. о 17 год 23 хв за допомогою приладу Алконт - М №00287 пройшов тест на алкоголь результат якого показав 1,25 проміле (а.с.1а);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був проведений огляд у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці, у присутності двох свідків та за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Алконт - М №00287, який показав позитивний результат - 1,25 проміле (а.с.2);

- копія військового квитка від 12.11.1987 р. відповідно до якого ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді радіотелефоніста, лінійний наглядач (а.с.5).

Даючи оцінку доказам у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р., який діє і зараз.

Враховуючи вищенаведені норми, станом на 23.03.2023 р. діяв особливий період.

Відповідно до ст.49 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно п.4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За диспозицією ч.3 ст.173-20 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до чч.1,2 вищевказаної статті відповідальність за цією статтею настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Даючи оцінку доводам захисту, суд зазначає наступне.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема тесту на алкоголь №785 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора «Алконт М» №00287, до якого надано його свідоцтво про державну реєстрацію та повірку, де вказано дане свідоцтво чинне до 12.11.2022 р.

Разом з цим, відповідно до постанови Кабінету Міністів України від 05.04.2022 р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже, станом на дату проведення огляду 23.03.2023 р. діяв воєнний стан в Україні, а тому на підставі вищенаведеної постанови свідоцтво про повірку приладу з допомогою якого було проведено огляд є чинним, а відтак доводи захисту в цій частині є необґрунтованими.

Так, ч.2 ст.266-1 КУпАП визначений порядок проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а саме огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до чч.4,5 вищевказаної статті у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Вищенаведене свідчить про те, що огляд проводиться відповідною посадовою особою, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, а у разі відмови від проходження такого огляду або у разі незгоди з його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я, де за результатами огляду складається висновок.

Як убачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_2 було проведено офіцером-інспектором відділення ВСП Ужгородського зонального відділу ВСП лейтенантом Єгоровим М.В. з допомогою спеціального технічного засобу, доказів відмови у проходженні чи незгоди з результатами інформації не надано, а тому складення висновку лікаря щодо медичного обстеження у даному випадку не є необхідним.

Щодо доводів захисту про невірне зазначення дати народження ОСОБА_1 у протоколі, суд зазначає, що вказана дата записана з військового квитка, який в матеріалах справи і є єдиним офіційним документом, водночас, оскільки сторона захисту інших документів не надала, але наполягає на даті народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , така ж дата вказана і у медичних документах, а відтак суд вважає за можливе її уточнити.

Водночас, як вбачається з наданої стороною захисту копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4651 Військового-медичного клінічного центру Північного регіону, хворий ОСОБА_1 , сержант ВЧ НОМЕР_1 перебував у стаціонарі з 23.03.2023 р. та виписаний 24.03.2023 р. з діагнозом закритий перелом латеральної кісточки правої гомілки з вивихом стопи до зовні та дозаду від 22.03.2023 р. (а.с.33). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №3260 КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради, травмований ОСОБА_1 надійшов до установи 24.03.2023 р., а виписався 04.04.2023 р. з діагнозом: Закритий перелом латеральної щиколотки правого гомілкового суглобу з вивихом стопи ззовні та до заду з розривом дельтоподібної зв`язки та пошкодження дистального міжгомілкового синдесмозу від 22.03.2023 р. та має стан після операції - відкрита репозиція, металлоостеосинтез перелому зовнішньої щиколотки гомілкового суглобу. Шов дельтоподібної зв`язки від 24.03.2023 р. (а.с.32).

Відповідно до п.3 Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, тимчасова непрацездатність особи відповідно до медичного висновку (далі - тимчасова непрацездатність) - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або інших причин (вагітність та пологи, карантин тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування, реабілітації, інших заходів медичного характеру, та триває до відновлення працездатності або до закінчення причин, які унеможливлюють виконання роботи. Тимчасова непрацездатність обраховується в календарних днях.

Отже, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачає виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби у нетверезому стані, що і було вмінено в обвинувачення ОСОБА_1 , в той час, враховуючи те, що у наданих виписках зафіксовано, що 22.03.2023 р. ОСОБА_1 отримав тяжкі травми ноги, в вже наступного дня 23.03.2023р. був госпіталізований до лікарні, що вказує на те, що він був тимчасово непрацездатним, а відтак ці обставини спростовують факт виконання ним 23.03.2023р. обов`язків військової служби.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів. Суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (п.65).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що хоча ОСОБА_1 23.03.2023р. був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, який підтвердив такий стан останнього, натомість, враховуючи те, що в результаті травми 22.02.2023р. ОСОБА_1 був непрацездатним, що виключало можливість виконання ним обов`язків військової служби, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець