Справа № 161/5358/23 Провадження №33/802/354/23 Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т.М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Каліщука В.П., особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , на постанову Луцького міськрайонного суду від 09 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.03.2023, близько 01:16год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме, ображав, обзивав різними словами, поводив себе агресивно, словесно погрожував.

Крім того, ОСОБА_1 19.03.2023, близько 01:16год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дітей та колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме, ображав, обзивав різними словами, поводив себе агресивно, словесно погрожував.

Також, ОСОБА_1 19.03.2023, близько 01:16год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_4 , а саме, ображав, словесно погрожував, обзивав різними словами.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що він належним чином не повідомлявся про час та дату розгляду справи. Він мав намір зайти до належного йому будинку, а потерпілі, які перебувають з ним в неприязних відносинах оговорили його. В протоколах не розкита обєктивна стона правопорушення, доказів про вчинення домашнього насильства матеріали справи не містять. При цьому посилається на практику ЄСПЛ. Просить скасувати постанову суду, а справу закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та захисника, які підтримали скаргу із наведених у ній мотивів, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо доводів апелянта проте, що судом було неналежним чином повідомлено його про час та місце розгляду справи, з доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було.

За положеннями ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності із 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так матеріалами справи підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своє доньки ОСОБА_2 , колишньої дружини ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 , а саме: ображав, обзивав різними словами, поводив себе агресивно, словесно погрожував, чинив психологічний тиск, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 757548 від 19 березня 2023 року; серії ВАВ № 757547 від 19 березня 2023 року; серії ВАВ № 757549 від 19 березня 2023 року; рапортами; терміновим заборонним приписом; заявою та поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Дані обставини поряд з поясненнями потерпілих, які ті давали під час складання протоколів, вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Враховуючи те, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, суддя знаходить доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, необґрунтованими.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, на що вказує останній у своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 09 травня 2023 року відносно останнього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суд О.М. Клок