04.07.2023 227/1039/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 28 квітня 2023 року, о 10 год. 10 хв., в м. Добропілля по проспекту Перемоги, 10, керував мопедом Viper без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття газоаналізатору «Алкотест-6810» та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 12 травня 2023 року, 26 травня 2023 року, 04 липня 2023 року не з`явися, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, вказаною в матеріалах справи.

Інформація про дату та час, місце розгляду справи, а також оголошення про виклик його в судове засідання із зазначенням дати, місця та часу судового засідання розміщено на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Частиною 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення може розглядатися під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Між тим, ОСОБА_1 достовірно знаючи, що дана справа розглядається в Добропільському міськрайонному суді Донецької області протягом тривалого часу не вжив заходів для явки до суду для з`ясування стану розгляду справи.

Більш того, дата та місце розгляду справи судом вказувались на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/fair/sud0514/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду».

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження та його дії кваліфіковані правильно.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 448883 від 28.04.2023 року, в якому в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 28 квітня 2023 року, о 10.10 год., керував мопедом Viper, продувати алкотестер та їхати до лікарні відмовився;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на факт виявлення алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі;

диском з відеозаписом, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від продуття алкотестеру на місці зупинки, проїхати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу також відмовився, оскільки до третьої години ранку вживав алкогольні напої.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 1.10 Правил, транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У судовому засіданні встановлено, що мопед, яким керував ОСОБА_1 призначений для перевезення людей, а тому є транспортним засобом.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо незгоди ОСОБА_1 із складеним відносно нього адміністративним протоколом, а також відсутні відомості щодо оскарження дій працівників поліції.

Отже, сукупність наведених доказів підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, та має бути притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Саме таке стягнення, на думку суду, буде достатнім для виправлення правопорушника та попередженням вчинення нових адміністративних правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, небезпеку його можливих наслідків, обставини, що пом`якшують, як і обставини, що обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 38, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який повинен бути сплачений за реквізитами: отримувач Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Добропільського

міськрайонного суду В.М. Любчик