Провадження № 33/824/1556/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.11.2022, о 02 годині 03 хвилин, в м. Київ, по вул. Мостицька, 2, керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу ALKOTEST DRAGER 7510 на місці зупинки. Результат огляду становить 1, 19%, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначив про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки транспортний засіб не перебував у русі, а просто був припаркований. Крім того, даний транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції, що також доводить ту обставину, що він їм не керував. Поряд з цим, ОСОБА_1 звернув увагу на ту обставину, що огляд його на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог закону, оскільки вважав, що прилад Драгер за допомогою якого був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, був несправний, внаслідок чого з першого разу не вдалось пройти огляд, а мундштук для повторного огляду був не новий, а старий, який близько 6 хвилин перебував у невідомих для нього умовах. Крім того, апелянтом звернуто увагу про те, що відеозапис події є фрагментарним, а також працівникам поліції не було роз`яснено йому прав, в тому числі його права на захист. За наведених обставин просив оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не прибули, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Захисник Халепа С.В. втретє направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак доказів на підтвердження поважних причин неявки до суду не направив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не було підстав проходити огляд на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, та якому суд першої інстанції дав належну оцінку, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час комендантської години, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився і результат огляду за допомогою приладу «Драгер» показав - 1,19% проміле. З відеозапису також вбачається, що о 01:47:41 працівниками поліції було подано звуковий сигнал та включено проблискові маячки синього кольору, зупинивши автомобіль працівники поліції підійшли до авто, з якого з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , при цьому в автомобілі була ввімкнена аварійна світлова сигналізація. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь ввечері, після проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та будь - яких зауважень не висловлював. Крім того, як вбачається з вказаного відеозапису ОСОБА_1 не заперечував того, що він керував автомобілем.

Також суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є неналежним доказом. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не можуть бути підставою для скасування прийнятої щодо ОСОБА_1 постанови, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, був представлений захисником, мав можливість надати усі докази на свій захист, які вважав за необхідне. Надані ним докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконністьухваленого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька