Справа № 588/741/23
провадження № 3/588/394/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Печини Охтирського району Сумської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії правопорушення серії ВАВ №869936 від 09.04.2023 ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 08.04.2023 року о 14 год. в м. Тростянець по вул.Озерянка, 36 ухилився від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо догляду, виховання та піклування за малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив місце свого проживання та поїхав у невідомому напрямку, проведення дозвілля сином належним чином не контролював, знайшли ОСОБА_4 09.04.2023 року о 08 год. 25 хв.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, факт ухилення від виконання батьківських обов`язків заперечив. ОСОБА_2 пояснив, що належно з дружиною виховують свого сина ОСОБА_4 , він всім забезпечений. 08 квітня 2023 року після дистанційного навчання ОСОБА_4 поїхав близько 14 год. кататись на велосипеді. При цьому ОСОБА_2 сину постійно наголошував про те, щоб не виїжджав за межі міста. Близько 16 год. сина бачила дружина. ОСОБА_4 мав з собою телефон. Близько 17 години дружина за телефонувала сину, який вказав, що він перебуває біля села Станова, куди йому не було дозволено їхати. Потім з ним зв`язок перервався. ОСОБА_2 припустив, що може він перебуває в зоні, де немає зв`язку. Через деякий час він знову телефонував сину, але він був поза зоною дії мобільного зв`язку. Тоді ОСОБА_2 вирішив самостійно шукати ОСОБА_4 , спочатку об`їхав блокпости на виїзді з міста, на одному з яких йому повідомили, що бачили ОСОБА_4 , який військовим показував маршрут руху, хотів поїхати до ставка. Проте оскільки вже темніло і син не повертався ОСОБА_2 одразу звернувся до поліції. Наступного дня ОСОБА_4 сам дістався до с.Білка, де вже його зупинили працівники поліції. ОСОБА_2 вказав, що провів з сином бесіду, дізнався, що у нього розрядився телефон, він заблукав, але не злякався, знайшов собі місце для ночівлі, і сам на світанку пішов додому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей. Конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки підставою його складення було звернення самого ОСОБА_2 з приводу того, що його син поїав на велосипед і не повернувся додому.

Протокол за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000073 від 08.04.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Суд вважає, що установлені обставини не свідчать про те, що ОСОБА_2 з 08.04.2023 ухилився від виконання покладених на нього обов`язків, стосовно виховання та догляду сином, який виїхав за межі міста та не повернувся додому не внаслідок бездіяльності батьків чи внаслідок відсутності контролю за його поведінкою. ОСОБА_2 негайно вжив заходів пошуку дитини, що свідчить про належне виконання ним своїх обов`язків.

Отже, установлені на підставі наданих суду матеріалів обставини свідчать про відсутність у діянні ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки в них не міститься даних про вчинення нею дій чи бездіяльності щодо ухилення від здійснення належних обов`язків опікуна.

Керуючись вимогами статей 7, 247, 251, 256, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко