Справа № 456/2144/23
Провадження № 3/456/1195/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

13 червня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , з якого на підставі судового наказу, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 14.12.2017 року у справі за єдиним унікальним номером 456/3839/17 та номером провадження 2-н/456/299/2017, починаючи з 07.12.2017 року щомісячно на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення кожною з них повноліття, не сплачував такі аліменти, що призвело до виникнення заборгованості з їх сплати, сукупний розмір якої станом на 01.04.2023 року перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто з 15.03.2018 року.

Судові засідання щодо розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення призначалось суддею двічі, а саме: на 12.05.2023 року о 11:30 год. та на 13.06.2023 року о 09:15 год., у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськраойонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

ОСОБА_1 , будучи кожного разу належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судові засідання систематично не з`являвся, про причини своєї неявки суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП кожного разу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Стрийського міськрайонного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якої не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі про адміністративне правопорушення, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України).

В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Диспозиція ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи особою, з якого стягуються аліменти на двох його дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наведених вище вимог законодавства не дотрималася, зокрема допустив несплату таких аліментів, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом № 55997115 про адміністративне правопорушення, котрий складений 18.04.2023 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельникович С.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, пов`язаного з невиконання батьками обов`язків утримувати дітей до досягнення ними повноліття;

- копією судового наказу, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 14.12.2017 року у справі за єдиним унікальним номером 456/3839/17 та номером провадження 2-н/456/299/2017, за змістом котрого з ОСОБА_1 , починаючи з 07.12.2017 року щомісячно на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення кожною з них повноліття;

- копією заяви ОСОБА_2 від 15.03.2018 року про прийняття вищевказаного судового наказу, що 14.12.2017 року набрав законної сили, до примусового виконання;

- копією постанови державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шарана В.М. від 15.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 55997115 з примусового виконання вищевказаного судового наказу та супровідного листа від 15.03.2018 року за вих. № 5001 про скерування її копії сторонам названого виконавчого провадження;

- розрахунком заборгованості по аліментах, проведеним 12.04.2023 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельникович С.М. у виконавчому провадження № 55997115, згідно з котрим загальна сума заборгованості станом на 01.04.2023 року становить 111 366 грн. 29 коп..

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, з якого починаючи з 07.12.2017 року стягуються аліменти на двох його дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з 15.03.2018 року здійснення примусове виконання відповідного судового рішення в казаного приводу, про що йому було достеменно відомо, ухилився від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання названих дітей, зокрема не сплачував присуджені аліменти, що призвело до виникнення заборгованості з їх сплати, сукупний розмір якої станом на 01.04.2023 року перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При цьому, суддя враховує, що адміністративна відповідальність за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» з 06.02.2018 року і не має зворотної дії у часі, а тому період несплати аліментів ОСОБА_1 до вступу у дію статті 183-1 КУпАП, в тому числі й у чинній редакції, не приймається до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою, проте такий розмір, навіть за виключенням названого періоду несплати аліментів, виходячи також з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (15.03.2018 року), все ж є достатнім для можливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суддя дотримуючись вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення суддю враховуються також характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, санкція ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачає накладення безальтернативного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, наявність на його утриманні однієї неповнолітньої дитини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк сто шістдесят годин. На переконання судді, застосування такого стягнення у визначеному розмірі буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись статтями 8-9, 33-35, 40-1, 183-1, 221, 245, 251-252, 268, 280, 283-285, 325-1 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Копію цієї постанови протягом трьох днів вручити під розписку або надіслати особі, щодо якого її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію цієї постанови не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили, надіслати на виконання до Стрийського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення його до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт йому нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

З платіжними реквізитами для справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінкою: https://stm.lv.court.gov.ua/sud1323/gromadyanam/tax.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині стягнення судового збору становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН