Справа № 461/2427/23 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 33/811/795/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Сліпенка С.В., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2023 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0308/20900/23 від 27.03.2023 року 07.05.2022 року о 18 год. 26 хв. через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «MAZDA СХ5», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 ). Даним транспортним засобом як пасажир переміщувалася ОСОБА_1 (25.64.:1949р.н , паспорт НОМЕР_4 ). ОСОБА_1 до митного, оформлення подала декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей від 07.05.2022, якою заявила, що переміщує через митний кордон України 100000 (сто тисяч) доларів США. Для переміщення через митний кордон України валютних цінностей у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США ОСОБА_1 до митного оформлення надала довідку від 27.04.2022 № 27/04/04-22, видану AT «Кредобанк» про зняття 22.02.2022 року з власного рахунку 100000 (сто тисяч) доларів США. АТ «Кредобанк» листом від 28.10.2022 № 13-22371/22 (вхідний номер Львівської митниці 37554/13 від 02.11.2022) на запит Львівської митниці від 04.10.2022 № 7.4-4/20-02/14/19239 повідомило, що довідку від 27.04.2022 № 27/04/04-22, яку ОСОБА_1 07.05.2022 подала до митного контролю, банківська установа не видавала.

З метою отримання пояснень від ОСОБА_1 та прийняття нею участі у складанні протоколу про порушення митних правил Львівською митницею на її адресу скеровано листи від 19.12.2022 № 7.4-4/20-01/10/24931 та від 11.01.2023 № 7.4-4/20-01/10/768, якими громадянці запропоновано прибути до Львівської митниці. Однак громадянка у вказані терміни не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, оскільки ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України товари - валютні цінності на суму 2925490,00 грн., з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції статті.

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митниці покликається на те, що суд першої інстанції не повно та необ`єктивно розглянув матеріали справ, при апелянт зазначає, що висновки суду не відповідаю фактичним обставинам справи, в матеріалах справи міститься достатньо доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і які були залишені судом першої інстанції поза увагою.

А тому з огляду на зазначене, апелянт вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та її захисник Якимишин О.З. не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином телефонограмою від 09.06.2023 року, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи №461/2427/23 та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 15 травня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито.

Відповідно до вимог ст.ст.486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції належним чином не виконав вимоги даних статтей, не провів всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи та не надав юридичної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до помилкового висновку судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та закрив провадження у справі.

Диспозиція ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Наведене в протоколі про порушення митних правил стверджується долученими до матеріалів справи, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0308/20900/23 від 27 березня 2023 року (а.с.1-2), копією бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей (а.с.6); листом Львівської митниці від 04.10.2022 року (а.с.9); копією довідки АТ «Кредобанк» від 27.04.2022 № 27/04/04-22 (а.с.7); копією листа АТ «Кредобанк» № 13-22371/22 від 28.10.2022 року (а.с.10); витягами з інформаційних систем митного органу (а.с.3-5).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів ці докази та вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил і вина її у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.483 МК України, є доведеною.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що хоча у витягах, долучених митним органом, і було допущено описку в частині номеру паспорта та задекларованої суми, проте таке спростовується та пояснюється власноруч заповненою митною декларацією ОСОБА_1 , що відображено в електронних витягах з бази даних.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до переконання, що закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, суддя першої інстанції в повній мірі не надав належної оцінки тому факту, що до митного оформлення ОСОБА_1 подала як підставу для переміщення товарів довідку АТ «Кредобанк» від 27.04.2022 № 27/04/04-22, яку AT «Кредобанк», відповідно до листа № 13-22371/22 від 28.10.2022 року, не видавало.

Зазначене, на переконання апеляційного суду, підтверджує те, що довідка АТ «Кредобанк» від 27.04.2022 № 27/04/04-22, яку ОСОБА_1 07.05.2022 подала до митного контролю, об`єктивно містить неправдиві відомості.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а саме, що нею вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару його кількості та вартості необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Товарами, відповідно до пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті. Відповідно до пункту 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізичні особи-резиденти, відповідно до пункту 18 Положення про заходи захисті та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі митної території України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

З аналізу наявних у справі доказів, які, на переконання апеляційного суду, є допустимими та належними, вбачається, що ОСОБА_1 , здійснила переміщення товарів (валютних цінностей в розмірі 100000 доларів США, що на дату переміщення 07.05.2022 року по курсу НБУ 29,2549 грн./долар США становить 2925490,00 грн.) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, натомість зворотнє стороною захисту у суді апеляційної інстанції не було доведено.

Посилання місцевого суду на те, що ОСОБА_1 перевозила через митний кордон свої власні заощадження, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири за 2018 рік, не спростовує того факту, що як підставу для переміщення на кордон валюти ОСОБА_1 надала митному органу довідку з банку, яка містить неправдиві відомості щодо походження коштів.

З викладеного апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 для переміщення через митний кордон України товарів (валютних цінностей понад дозволену норму) надала митному органу як підставу для переміщення товарів підроблені документи (банківську довідку про зняття валютних коштів), а отже вчинила порушення митних правил, що передбачене ч.1 ст.483 МК України.

З огляду на зазначене, досліджені апеляційним судом докази свідчать про помилковість висновків судді суду першої інстанції про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відтак доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що постанова судді місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, внаслідок чого така підлягає до скасування, та з урахуванням даних про особу правопорушника, характеру вчиненого правопорушення ОСОБА_1 слід призначити стягнення у межах санкції ч.1 ст.483 МК України.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2023 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК Україн, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 2925490 (два мільйона дев`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень та конфіскувати в дохід держави 100000 (сто тисяч) доларів США, а у разі неможливості конфіскації товару в порядку ч.2 ст.541 МК України стягнути ОСОБА_1 його вартість, що становить 2925490 (два мільйона дев`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.