Єдиний унікальний номер 341/738/23
Номер провадження 3/341/227/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м. Галич) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на БУ ТЕС,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.04.2023 о 16-33 годин по вул. Шевченка в м. Бурштин керував транспортним засобом марки Opel Kadett, н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку здійснювався із застосуванням приладу «Drager» за допомогою відеофіксації, згідно роздруківці показань якого та акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна, результат алкотесту 2,87 %.

Розгляд справи призначено на 19.04.2023. Поштове повідомлення особі не вручено через відсутність марок та неможливість відправлення поштової кореспонденції, в зв"язку з чим розгляд відкладено на 15.05.2023 з викликом особи шляхом судового повідомлення, яке ОСОБА_1 отримав особисто 11.05.2023.

15.05.2022 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Цього ж дня від захисника-адвоката Шевчук-Філімон Н. М. надійшла заява про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення, пославшись на укладений договір про надання правової допомоги, долучивши до матеріалів справи ордер № 1042378 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Розгляд справи відкладено на 01.06.2023 з викликом особи. Однак, ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений не був, оскільки відсутні марки на відправлення поштової кореспонденції. Від адвоката Шевчук-Філімон Н. М. поступила письмова заява про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншій справі.

01.06.2023 у судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук-Філімон Н. М. не з`явились. Розгляд справи відкладено на 12.06.2023, з викликом особи та його представника.

12.06.2023 у судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук-Філімон Н. М. не з`явились. Від представника адвоката Шевчук-Філімон Н. М. надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи, через зайнятість в іншій справі. Розгляд справи відкладено на 15.06.2023 з викликом особи та його представника.

15.06.2023 у судове засідання ОСОБА_1 та представник не з`явились, проте належно не вважались повідомленими.

Розгляд відкладено на 28.06.2023 року.

Представник в особі захисника адвоката Шевчук-Філімон Н. М. у судовому засіданні 28.06.2023 року заначила, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Вважає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена у встановленому законом порядку. Зазначила, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини правопорушника, а тому просила провадження у вказаній справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника в особі захисника - адвоката Шевчук-Філімон Н. М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п. 12 вищевказаної Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом установлено, що протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, уповноваженою на те посадовою особою органів внутрішніх справ, що відповідає ч. 1 ст. 255 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Факт адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 118156 від 08.04.2023;

-роздруківкою показань приладу «Drager» від 08.04.2023, у якому підтверджено показник 2,87 % проміле;

-актом огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу від 08.04.2023 з підтвердженням результату огляду на стан сп`яніння, який є позитивний 2,87 % проміле. ОСОБА_1 з результатом тесту згодний;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення, де постановлено застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 510 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

-рапортом працівника поліції від 08.04.2023;

-даними відеозапису працівників поліції, де за обставин, викладених у протоколі, на законних підставах зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснено йому права. З огляду на ознаки сп`яніння запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest ", на що він погодився. Результат 2.87% проміле, з чим ОСОБА_1 також погодився та відмовився проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. На відео ОСОБА_1 чітко зазначив, що "іде з роботи, зранку вживав горілку".

Окрім того, відеозаписом не можна передати таку ознаку, як запах алкоголю з порожнини рота, а ознаки алкогольного сп`яніння та поведінка, що не відповідає обстановці події, на відео зафіксовані.

Дані протоколу повністю узгоджуються з відеозаписом на DVD диску. Зазначені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, достовірність відображення даних у відеозаписах працівників патрульної поліції не викликає сумніву та не суперечить даним, які наявні в інших доказах, у тому числі, у власних поясненнях ОСОБА_1 під час складення протоколу.

Таким чином, відеозапис працівників патрульної поліції в сукупності з іншими доказами суд вважає належним і допустимим доказом.

Отже, в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд дійшов висновку, що твердження захисника адвоката Шевчук-Філімон Н. М. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративні правопорушення, а тому судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Отже, пояснення представника в особі адвоката щодо невизнання вини ОСОБА_1 за даним правопорушенням не спростовують факту наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейськими дотримано.

Водночас ОСОБА_1 та його захисниця не надали жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та не спростували його вчинення. При цьому твердження представника в особі адвоката стосовно неможливості перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки результати огляду доводять протилежне.

Протокол є основним і єдиним доказом, який складає уповноважена на те посадова особа з обов`язковим відображенням у ньому суті адміністративного правопорушення та визначенням кваліфікації діяння особи.

Суд вважає, що працівники поліції виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

При цьому вважаю, що незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та окремі процедурні порушення, які не вплинули на документування загалом та на встановлення дійсності обставин справи не можуть бути підставою для уникнення особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбаченої законодавством відповідальності. Зокрема, якщо допущені працівниками поліції порушення в оформленні матеріалів справи не є такими, які викликають обґрунтований сумнів у керуванні особою ТЗ чи перебуванні її у стані алкогольного сп`яніння під час такого керування.

Суд вважає неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення чи розгляду справи, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян.

Підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що доказами у справі доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи також, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 252, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: отримувач коштів: ГУК в Івано-Франківській області/ Івано-Франківськ/ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0009001.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень в дохід держави, які перерахувати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА