САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1505/23
Провадження №3/726/993/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 844537 від 18.06.2023, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 18.06.2023, приблизно о 13:00, гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Таким чином вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Вказав на те, що дійсно 18.06.2023 прийшов додому та у нього виник скандал із колишньою дружиною із сімейно-побутових питань. Розмова відбувалася на підвищених тонах, однак жодних протиправних дій не вчиняв. ОСОБА_2 теж кричала та сварилася на нього. Таке сталося вперше, ніколи раніше не притягався до відповідальності. Просив його суворо не карати, вони примирилися та продовжують мирно проживати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Так, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 7, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, долучено окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 844537 від 18.06.2023 (а.с.1), який містить виклад обставини та суті правопорушення дійсність яких має бути перевірено іншими доказами, лише заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 у яких остання вказує про неправомірні дії колишнього чоловіка щодо неї (а.с.4,5).

Однак, у своїх поясненнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечує, що 18.06.2023 у них із колишньою дружиною мав місце конфлікт за місцем проживання з приводу побутових питань, однак вказує, що між ними просто відбувалася розмова на підвищених тонах, в ході якої кожен відстоював свою позицію. При цьому вказав і на те, що ніяких протиправних дій не вчиняв. Наразі вони помирилися.

Також суд зауважує, що по приїзду працівниками поліції було складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно якої ОСОБА_1 спілкувався із поліцейським та було встановлено, що останній раніше не притягався до адміністративної відповідальності, не застосовував фізичне насильство, не залякував потерпілу особу, його поведінка не вплинула на безпеку постраждалої особи та за результатами проведеної оцінки не було виписано термінового припису, що також може свідчити про відсутність активних дій ОСОБА_1 по відношенню до постраждалої особи, що б охоплювалися складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що між сторонами (особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілою колишньою дружиною) існує спір щодо їх спільного проживання та побутивих питань, що не охоплюється складом та фабулою ст. 173-2 КУпАП.

Належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, а одні лише її пояснення, зважаючи на наявність спору та конфлікту між ними, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Більше того не встановлено в результаті яких саме дії ОСОБА_1 потерпіла могла б почувати себе емоційно невпевненою, заляканою та нездатною захистити себе.

Так, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Матеріалами справи дійсно підтверджено наявність 18.06.2023 конфлікту між сторонами за місцем їх спільного проживання з побутових питань, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Більше того, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважаю, що сама по собі розмова на підвищених тонах, у розумінні положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не є психологічним насильством, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,. а саме: домашнього насильства - не доведена достатніми та беззаперечними доказами.

За таких обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 284, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев