МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. Справа № 370/920/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №333626 від 04.04.2023 року цього ж дня о 16 год. 50 хв., в с. Бишів, вул. Київська, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки HONDA DIO нз відсутній з явними ознаками алкогольного сп`яніння, так як з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Пройти тест в законному поряду на газоаналізатор «Драгер» чи в лікаря нарколога відмовився на відеозапис нагрудної камери №150 чим порушив п. 2.5 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину вказану у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, пояснив, що того дня не керував мопедом з ознаками сп`яніння. Окрім того, з наявного у справі відео диску не вбачається факту керування ним транспортним засобом. Направлення, яке долучено до матеріалів справи також, є недопустимим доказом, оскільки його не було вручено особі, оскільки проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення. В даному випадку з відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав особі письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. В матеріалах справи міститься корінець Драгеру та Акт, в жодному із документів він не ставив свій підпис, що свідчить про незгоду водія з результатами огляду. Окрім цього, відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. Відеозапис, який повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було і відеозапис є неповним, що є порушення Закону України «Про національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки диск, який долучено до матерілів справи не читається в повній мірі, то ОСОБА_1 стверджує про недопустимість цього доказу, що є підставою для закриття провадження. Таким чином, вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру складання адміністративного матеріалу, що є підставою для закриття провадження по справі. Крім того, на даному відеофайлі зафіксовано лише спілкування поліцейського з особою, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за даним протоколом, суд керується наступним.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до частини 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Далі, частиною другою вказаної статті передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ж ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є підставою для проведення такого огляду у закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із відеозапису, який долучено до матеріалів справи, на ньому зафіксовано факт спілкування з якоюсь особою. Оскільки відеозапис не читається в повній мірі (відсутній звук), тому встановити обставини, які викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не вбачається можливим.

Окрім того, відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. Відеозапис, який повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було і відеозапис є неповним, що є порушення Закону України «Про національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Також не вбачається можливим встановити, що направлення, яке долучено до матеріалів справи було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення. В даному випадку з відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав особі письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, а отже воно є також, є недопустимим доказом.

Оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис, не дає підстави встановити вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис не містить звуку, а відтак суд його як доказ не приймає.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , та вважає їх правдивими та послідовними, оскільки вони не спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, оскільки винність особи у вчиненні правопорушення не підтверджується будь-якими іншими доказами, а ніж протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, актом огляду на стан сп`яніння, копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП до змісту яких суд ставиться критично, приходжу до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 , суд не знаходить складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього ж Кодексу, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька