Справа № 204/1597/23
Провадження № 3/204/1226/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу Покровського районного управління поліції ГУНП Покровської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого: ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №448703 від 12.12.2022 вбачається, що 12.12.2022 року о 15 год. 30 хв. в Покровськ, по вул. Європейській, в районі буд. 60, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобомVolkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та у Покровському наркологічному диспансері відмовився, від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 та його представник адвокат Майоров С.В. в судовому засіданні просили закрити провадження по справі оскільки особа, що притягається до адміністративної відповідальності поліцейським не встановлена, тому як протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 , при тому, що відповідно до документу, за допомогою якого встановлювалась особа, є ОСОБА_1 . Тобто, факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 , не підтверджений належними та допустимими доказами. Крім того відеозапис з бодікамери, що долучений до протоколу розпочинається о 16 год. 23 хв., а закінчується о 16 год. 24 хв., наступний відеозапис триває також хвилину, тоді як протокол складено о 15 год. 30 хв, що безпосередньо порушує вимоги Наказу №1026, який вимагає безперервність запису з початку виявлення правопорушення до кінця його оформлення. Таким чином, беззаперечними доказами не доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Так, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 27 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 448703 від 12.12.2022 вбачається, що 12.12.2022 року о 15 год. 30 хв. в Покровськ, по вул. Європейській, в районі буд. 60, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобомVolkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та у Покровському наркологічному диспансері відмовився, від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП. (а.с 1).

Диспозицією ч. 1ст. 130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають виключно особи, які керували транспортними засобами, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

Факт керування водієм транспортним засобом є обов`язковою умовою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке передбачена саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності поліцейським не встановлена, тому як протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 , при тому, що відповідно до посвідчення водія, що долучене до матеріалів справи, притягається до відповідальності ОСОБА_1 (а.с.11). Отже факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 , не підтверджений належними та допустимими доказами.

Крім того, матеріали справи доказів керування транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , так само, як доказів вчинення ним будь-якого порушення Правил дорожнього руху, що свідчило б про причини зупинки автомобіля, матеріали справи не містять, оскільки відеозапис з бодікамери, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається 12.12.2022 з 16 год. 23 хв., з того, як невідома особа (бо видно лише одного учасника розмови), перебуваючи в салоні машини, з`ясовує анкетні дані ОСОБА_1 , потім пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці і в Покровському наркологічному диспансері, а далі зачитує зміст протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відеозапис закінчується о 16 год. 24 хв, тобто тривав 1 хвилину. Наступний відеозапис триває також одну хвилину. Зазначені відеозаписи перериваються, також на відео відсутній відеозапис керування транспортним засобом, з боку ОСОБА_1 , при тому що вказано у протоколі, що подія правопорушення сталася о 15 год. 30 хв., а сам протокол складений о 16 год. 30 хв. Тобто, відповідно до записів з нагрудної камери поліцейського, відеозапис здійснювався значно пізніше, ніж начебто саме правопорушення, та складання протоколу серії ААД №448703, та не може бути об`єктивним доказом вчинення правопорушення.

Відповідно до Наказу від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, засобів фото і кінозйомки, відеозапису»: включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безпосередньо до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникнення у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із самого протоколу, складеного працівником поліції, ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, свідки події в протоколі не зазначені.

Статтею 62 Конституції Українивстановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», зазначено: якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 1 X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженого, наказом МВС України 7 листопада 2015 року, № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейським в присутності свідків складається протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухиляння від огляду. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, працівник поліції під час проведення огляду та виявлення ознак сп`яніння у водія на місці зупинки не використовував технічні засоби відео-запису та свідків не залучив, таким чином факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджений.

Вищевикладене надає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Також, з відеозапису боді-камер поліцейських вбачається, що останніми не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі.

Таким чином, відеозапис не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а лише фіксує послідовність дій поліцейських щодо його оформлення, значно пізніше ніж начебто правопорушення виявлене.

При цьому, зазначені працівниками поліції ознаки сп`яніння, не відповідають обставинам справи, що підтверджується відтворенням подій на відеозаписі.

Відповідно до правової позиції, викладені у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (провадження №К/9901/15804/18) візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Відповідно до вимог статей 31, 40 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130КпАП України, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1ч. 1 ст.247КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 251, 266,283,284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровськогоапеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровськапротягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 15.05.2023.

Суддя /підпис/ С.В. Чудопалова