П О С Т А Н О В А

іменем України

22 червня 2023 року м. Шаргород

Справа № 152/866/23

Провадження № 3/152/455/23

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород Вінницької області, зареєстроване у передбаченому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 13.07.2018 року органом 0540,

- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774142 від 15.06.2023 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме в тому, що, дослівно з протоколу, «09.06.2023 р близько 11год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловленні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої».

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП надійшов до Шаргородського районного суду Вінницької області 22.06.2023 року та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Славінської Н.Л. (а.с.9).

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В суді 22.06.2023 року ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що 09.06.2023 року о 11 годині перебував у себе вдома, в АДРЕСА_1 , займався господарськими роботами, зокрема, нарвав на грядці та різав цибулю. Його матері ОСОБА_2 в цей час не було вдома. В цей час до його матері прийшла фельдшер, яка попросила його покликати матір, на що він повідомив, що остання пішла до сусідів. Проте, фельдшер без причини викликала поліцію. Складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення вважає безпідставним.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774142 від 15.06.2023 (а.с.1); рапорт чергового ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 09.06.2023 року про надходження повідомлення від ОСОБА_4 про те, що вона прийшла до ОСОБА_2 для проведення її обстеження та виявила вдома ОСОБА_1 з предметом, схожим на ніж, у руках, тому злякалася за ОСОБА_2 і здійснила виклик поліції (а.с.2); пояснення ОСОБА_4 від 09.06.2023 року про те, що вона прийшла до ОСОБА_2 для того, щоб відвести останню на огляд у лікарню, але вдома останньої не виявила, а син ОСОБА_2 ОСОБА_1 тримав у руках ніж, тому вона злякалася за життя його матері і викликала поліцію (а.с.3); пояснення ОСОБА_2 від 15.06.2023 року про те, що 09.06.2023 року вона посварилася із своїм сином ОСОБА_1 і пішла до сусідки. На спецлінію «102» вона не телефонувала, повідомлення про вчинення щодо неї домашнього насильства не робила (а.с.6).

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що перераховані вище докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи із такого.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, є суспільні відносини у сфері сім`ї і захисту прав членів сім`ї; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №774142 від 15.06.2023 року суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, тому не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказується про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, яким могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тоді як остання заперечила вказаний факт та своє звернення у поліцію з приводу домашнього насильства.

Також, факт вчинення домашнього насильства заперечується ОСОБА_1 .

Ні рапорт оперативного чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 09.06.2023 року, ні пояснення ОСОБА_4 , котра здійснила виклик поліції, не містять доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 , а навпаки, спростовуються її письмовими поясненнями від 15.06.2023 року, в яких вона заперечує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2023 року.

Виходячи з наведеного, на переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Частина 2 ст. 251КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.

У даному випадку, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_2 , що могло заподіяти шкоди психічному здоров`ю останньої.

Разом з тим, з огляду на наведені вище обставини, встановлені судом, працівник поліції не мав законних підстав складати протокол щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на заперечення ОСОБА_2 обставин щодо вчинення відносно неї домашнього насильства взагалі 09.06.2023 року.

Отже, проаналізовані обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи те, що у справі відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а, навпаки такий факт спростовується ОСОБА_2 , що зазначена потерпілою у протоколі про адміністративне правопорушення, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суддя вважає, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, є недостатніми для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить зібраним у справі доказам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Аналогічний правовий висновок зроблено Вінницьким апеляційним судом у постанові від 07.03.2023 року у справі №149/3485/22.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: