ПОСТАНОВА

Іменем України

20.06.2023 Справа №607/9658/23 Провадження № 3/607/4009/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

31.05.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980260 від 08.05.2023 зазначено, що 28.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, штовхав, наніс ляпас в область обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що дійсно 28.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. за місцем спільного проживання між ним та його дружиною ОСОБА_2 виник конфлікт. Однак під час конфлікту він лише висловлював словесні образи на адресу дружини та розмахував руками, при цьому не штовхаючи дружину та не завдаючи ляпасів в ділянку обличчя. Вказав, що саме дружина намагалась завдати йому удар, а тому він схопив її за руки. Коли він відпустив дружину, вона сама впала на ліжко та, скотившись з ліжка, вдарилась коліном та пошкодила ніс, внаслідок чого розпочалась кровотеча.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно 28.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. за місцем спільного проживання між нею та її чоловіком виник конфлікт, оскільки вона повідомила про намір розірвати шлюб. Зазначила, що чоловік висловлював на її адресу словесні образи, штовхав її та завдав ляпас у ділянку обличчя, внаслідок чого пошкодив їй ніс, а тому розпочалась кровотеча. Після цього чоловік штовхнув її на ліжко, від чого вона впала спочатку на ліжко, а потім на підлогу та вдарилась коліном. Пояснила, що не наносила удари чоловікові, а лише відбивалась від нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 28.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, штовхав, наніс ляпас в область обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортом ЄО № 14903 інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 28.05.2023, зміст якого відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.05.2023, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, у заяві та у поясненнях зазначено, що 28.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме: висловлював словесні образи, штовхав, наніс ляпас в область обличчя;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 254850, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме ОСОБА_2 терміном на 5 діб у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру;

- формою оцінки ризиків домашнього насильства від 28.05.2023, зі змісту якої вбачається, що поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено низький рівень небезпеки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 .

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 980260 від 28.05.2023, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо невчинення ним домашнього насильства фізичного характеру, яке полягало у штовханні та нанесенні ляпасу рукою в ділянку обличчя дружини, зважаючи на те, що такі доводи спростовуються дослідженими судом доказами та пояснення потерпілої, наданими у судовому засіданні.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного та фізичного характеру (образи, штовхання, ляпаси), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 не працює.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Також суд враховує, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення пов`язане із застосуванням до потерпілої фізичного насильства, що свідчить про підвищену небезпеку даного протиправного діяння.

Так само суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 не працює, що дає підстави вважати, що накладення адміністративного стягнення у виді штрафу буде для останнього фінансово непомірним.

Крім цього, суд враховує відсутність застережень, які б перешкоджали ОСОБА_1 відбувати стягнення у виді громадських робіт, оскільки ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю першої або другої групи та не є особою старше 60 років.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 30-1, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська