Справа № 405/2166/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 435738 від 22.03.2023 року ОСОБА_1 22.03.2023 року о 20:36 год. в м. Кропивницький по вул. Покровська, 44, керував т/з ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 , будучи при цьому особою, яка не має права керувати такими транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України.

11.05.2023 року ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення в яких вказав, що 22.03.2023 року о 20:36 год. дійсно керував транспортним засобом будучи при цьому особою, яка не має права керувати такими транспортними засобами. Так, ввечері того дня його батько ОСОБА_2 вирішив поїхати на АЗС, щоб заправити свій автомобіль. Він, разом зі своїм сином та дружиною вирішили проїхатися з ним разом. Вже заправившись та від`їжджаючи від заправної станції батькові, який хворіє на гіпертонічну хворобу, стало погано, оскільки в нього підвищився артеріальний тиск. В даній ситуації сім`єю було вирішено посадити за кермо сина ОСОБА_1 , щоб доїхати додому, де батько зміг би випити відповідні ліки. В подальшому, поліцейські зупинили даний транспортний засіб, яким керував вже ОСОБА_1 . Під час складання відповідного протоколу, лікарі швидкої медичної допомоги, які приїхали на виклик ОСОБА_2 , діагностували у батька гіпертонічний криз. Вважає, що він діяв в стані крайньої необхідності для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю його батька. За таких обставин просить закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки діяння було вчинено ним у стані крайньої необхідності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав той факт, що він керував т/з ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 , будучи при цьому особою, яка не має права керувати такими транспортними засобами, однак вважає, що вчинив дане діяння в стані крайньої необхідності, тому просив закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що являється батьком неповнолітнього ОСОБА_1 . Вказав, що страждає від гіпертонічної хвороби, від якої приймає відповідні ліки. Ввечері 22.03.2023 року він вирішив поїхати на АЗС, щоб заправити свій автомобіль та взяв разом із собою сина ОСОБА_1 та дружину. Вже заправившись та від`їжджаючи від заправної станції в нього підвищився артеріальний тиск та йому стало наскільки погано, що він не міг керувати транспортним засобом. В даній ситуації сім`єю було вирішено посадити за кермо сина ОСОБА_1 , який хоч і не мав посвідчення водія, однак мав навички керування транспортним засобом, та доїхати додому, де ОСОБА_2 зміг би випити відповідні ліки. В подальшому, поліцейські зупинили даний транспортний засіб, яким керував вже ОСОБА_1 . Оскільки процес складання протоколу був тривалим, ОСОБА_2 виклика швидку медичну допомгу. Під час складання відповідного протоколу, лікарі швидкої медичної допомоги, які приїхали на виклик, діагностували у свідка гіпертонічний криз та дали йому відповідін ліки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до п. 2.1. а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.13 ПДР України право на керування транспортними засобами, а саме мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку.

Відповідно до ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та з нагрудної камери поліцейського № 473049, поліцейські 22.03.2023 року о 20:36 год. зупинили т/з ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 у зв`язку із несправністю лівого стоп-сигналу. При цьому, пасажир ОСОБА_2 відразу вказав поліцейським, що йому погано. В подальшому, о 21:12 год. на місце зупинки транспортного засобу до ОСОБА_2 приїхала швидка медична допомога.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги КНП «центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області КОР» № 1521 від 22.03.2023 року за адресою: м. Кропивницький, вул. Покровська, 51, ОСОБА_2 діагностовано ішемічну хворобу серця, гіпертонічний криз, артеріальний тиск 160/80 м.м. рт. ст.

Водночас, статтею 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують посилання в статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , зважаючи на загрозу життю і здоров`ю його батька, діяв у стані крайньої необхідності, та за даних обставин небезпека життю і здоров`ю батька ОСОБА_2 не могла бути усунута іншими дієвими засобами, можливості швидко залучити до керування транспортним засобом особи, яка має право ним керувати, не було.

Наведене приводить суд до переконання, що в даній ситуації ОСОБА_1 , сівши за кермо автомобіля без наявності права керування на транспортний засіб, діяв у стані крайньої необхідності, оскільки невчинення таких дій могло призвести до настання негативних наслідків для життя та здоров`я його батька ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчинені дії особою у стані крайньої необхідності.

Таким чином, оцінивши всі докази, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП України, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю у зв`язку із вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 17, 18, 126, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку вчиненням особою дії у стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Владислав Вікторович Драний