Справа № 567/693/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого газоелектрозварювальником (зі слів), одруженого, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство при наступних обставинах - 21.04.2023р. близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що 21.04.2023 р. близько 21 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в нього виникла суперечка з дружиною ОСОБА_2 , під час якої він висловлювався на адресу дружини образливими та нецензурними словами, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому дружина викликала працівників поліції. Вказав, що їх спільний малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту присутнім не був та перебував в іншій кімнаті. Зазначив, що на даний час він з дружиною примирився, у вчиненому розкаюється, запевнив суд, що більше подібного вчиняти не буде.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім його зізнавальних пояснень, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №859255 від 21.04.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що 21.04.2023р. близько о 21:25 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , у неї з чоловіком виник конфлікт, під час якого останній обзивав її образливими та нецензурними словами, при цьому погрожував фізичною розправою, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з інформації інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал НП України" (журналу єдиного обліку), 21.04.2023 року о 21:25 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік в стані сп`яніння за місцем їх спільного проживаннявчиняє домашнє насильство.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме - вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди їх психічному здоров`ю.

З матеріалів справи та з довідки Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції №2061/202/01/12-2023 від 24.04.2023р. вбачається, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення - 30.01.2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність є визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 не заперечував своєї провини у вчиненні правопорушення, раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому при альтернативі стягнень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, згідно іншого протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №725098 від 21.04.2023 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення домашнього насильства при наступних обставинах - 21.04.2023р. близько 21 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, свідком чого був неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі даних матеріалів справи та провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 21.04.2023р. близько 21:25 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , у неї з чоловіком виник конфлікт, під час якого останній обзивав її образливими та нецензурними словами, при цьому погрожував фізичною розправою у присутності сина, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2 про загальні обставини вчинення домашнього насильства.

Потерпілим згідно протоколу серії ВАВ №725098 від 21.04.2023 року вказано малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з тим в матеріалах справи відсутні пояснення дитини з приводу вчинення адміністративного правопорушення його батьком ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що малолітній ОСОБА_4 був присутнім під час конфлікту між його батьками, та в наданих суду поясненнях ОСОБА_1 заперечив пристуність сина під час конфлітку та вказував, що його син перебував в іншій кімнаті.

Крім письмових пояснень ОСОБА_2 , інших доказів фактичних обставин адміністративного правопорушення, в матеріалах справи не міститься.

Свідків події та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено.

Будь-яких інших доказів про факт вчиненого правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, із зібраних матеріалів справи, які передано на розгляд до суду, встановлено, що такі матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 та здійснення ним впливу на психічний чи фізичний стан здоров`я малолітнього ОСОБА_4 та що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю.

За наведених обставин суд вважає, що використання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 725098 від 21.04.2023 р. як єдиного джерела доказу для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП є недостатнім.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції згідно якої суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №725098 від 21.04.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , а відтак у його діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, ч.2 ст.173-2, ст.ст.221, 247, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП (згідно протоколу серії ВАВ № 859255 від 21.04.2023 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП (згідно протоколу серії ВАВ №725098 від 21.04.2023 року) закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 680 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.