Справа № 303/7394/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Печунки В. О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Печунки В. О.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Відповідно до постанови, 22 жовтня 2022 року, о 23 годині 35 хвилин, на вулиці Волошина в смт Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області, водій ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння керував скутером марки «Ямаха» н.з. НОМЕР_1 . Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу алкотестер «Drager». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Печунка С. В. вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною, - просить її скасувати. Апелянт стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні відомості про свідків, їхні підписи, немає даних про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Звертає увагу на те, що відеозйомка події фіксувалась з порушеннями, оскільки відеозапис не є безперервним та не містить повної інформації про подію. Зазначає, що факт зупинки ОСОБА_1 на відеоматеріалі не зафіксований. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Печунки В. О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно - правових актів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного), або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи дотримався зазначених вимог закону, повно і всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративного правопорушення, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №027570, 22 жовтня 2022 року, о 23 годині 35 хвилин, на вулиці Волошина в смт Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області, водій ОСОБА_1 керував скутером марки «Ямаха» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу алкотестер «Drager». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначив, що: «вживав алкоголь - пиво, їхав додому». Своїми підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що зміст протоколу йому відомий, копію його отримав.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що освідування водія ОСОБА_1 проводилось у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а. с. 2).

Відповідно до роздруківки приладу «Drager», яка міститься у матеріалах справи, огляд водія ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810», результат огляду виявився позитивним та склав 1, 69 % проміле, з чим ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис (а. с. 4).

Факт керування ОСОБА_1 скутером марки «Ямаха» у зазначені в протоколі час та місці підтверджується також копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6063153, з якої вбачається, що 23.10.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема, за те, що 23.10.2022 ОСОБА_1 керував скутером «Ямаха» без посвідчення водія відповідної категорії (а. с. 4).

Вищевказані обставини зафіксовані, у тому числі і на відеоматеріалі, який міститься на DVD-диску, на якому у хронологічній послідовності відтворені події за участі ОСОБА_1 . Так, на запитання поліцейських чи вживав водій ОСОБА_1 алкогольні напої, останній підтвередив, що так. Освідування ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу - скутера, з результатом огляду - 1,69 % проміле, - водій погодився, не заявляв жодних заперечень щодо того, що поліцейські неправомірно, не маючи для того правових підстав, направили його на освідування, не висловлював скарг або заперечень щодо законності процедури проведення освідування та достовірності результатів (а. с. 5).

Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що патрульний поліцейський Зеленяк М. був упереджений при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та підписання наявних у справі процесуальних документів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №027570, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння; роздруківка приладу «Драгер», постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6063153 від 23.10.2022, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення і допомагає всебічно, повно і об`єктивно дослідити обставин справи в їх сукупності, тому будь-які твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, апеляційний суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються змістом обставин, що зафіксовані на вказаному відеофайлі та містяться у письмових доказах. Апеляційний суд бере до уваги те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у протоколі час та місці підтверджується також копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6063153, з якої вбачається, що 23.10.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема, за те, що 23.10.2022 ОСОБА_1 керував скутером «Ямаха» без посвідчення водія відповідної категорії. Наявна у справі постанова апелянтом не оскаржувалась, що свідчить проте, що ОСОБА_1 погодився з даним фактом.

В апеляційній скарзі адвокат Печунка В. О. вказує на те, що його підзахисний автомобілем не керував, однак, до апеляційної скарги апелянт не долучив жодного доказу, який свідчить про те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа, і що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння він пройшов під примусом, протокол відносно нього складено безпідставно.

При оцінці тверджень апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні відомості про свідків, їхні підписи, немає даних про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції доводи в цій частині відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що при проведенні освідування не залучено двох свідків, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи міститься відеозапис з місця події, на якому чітко зафіксовано момент, коли поліцейські, зупинивши водія ОСОБА_2 виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння; далі на відеозаписі відображено спілкування поліцейських з водієм та проходження ОСОБА_1 освідування на місці зупинки та власне його результати (а. с. 5). Твердження ОСОБА_1 про те, що при проведенні огляду працівниками поліції не були залучені свідки, - не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП, наявність свідків при здійсненні відеофіксації не вимагається.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього складатимуть протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто йому було відомо про вчинене ним правопорушення, а також роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З цих підстав, апеляційним судом розцінюються критично доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Безпідставними апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який міститься на DVD-диску, не слід брати до уваги, оскільки відеоматеріал не є безперервним. Апеляційний суд відхиляє твердження в цій частині, позаяк з дослідженого судом відеоматеріалу убачається, що ним безперервно та чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 освідування та його результати. Наведені апелянтом доводи в цій частині носять суб`єктивний характер і не підтверджені жодними доказами.

Підстави вважати, що наявний відеозапис є недопустимим доказом у справі, у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на відеоматеріалі зафіксовані усі процесуальні дії, які повинен був вчинити поліцейський при направленні водія на освідування та при проведенні освідування. Тому, доводи апелянта в цій частині апеляційним судом визнаються як такі, що свого підтвердження не знайшли

Апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Печункою В. О. апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Печунка С. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН