_ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__ ______
Справа №521/4046/23
Пр. №3/521/4623/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Ткач А.О., за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

28 грудня 2022 року о 20 годині 00 хвилин у м. Херсон по вул. Покришева та вул. 49 ХТД, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі. Згідно висновку КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної радивід 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року

За даним фактом відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №140897 від 28 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, проте просив закрити провадження по справі, посилаючись на те, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки він проходить службу в Збройних Силах України, та саме в той день у нього був вихідний, тому дозволив собі випити алкогольні напої. Проте, ввечері до нього зателефонував його командир, та терміново викликав його, у зв`язку із чим він був вимушений сісти за кермо та виконати наказ командира.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП визначене поняття «стану крайньої необхідності». Відповідно до цієї норми закону станом крайньої необхідності є вчинення дії, що передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

До суду разом з протоколом серії ААД №140897 від 28 грудня 2022року було надано відеозапис з бодікамери №474151.

При дослідженні вказаного відеозапису вбачається, що 28 грудня 2022 року у м. Херсон водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором патрульної поліції. На відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 погодився пройти тест на огляд стану сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, з відеозапису вбачається, що в ході спілкування водія з поліцейськими, на місце зупинки приїхав його командир, який підтвердив факт того, що ОСОБА_1 був викликаний на службу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинено ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності.

Оцінюючи в сукупності вищевказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності із п. 4 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із перебуванням особи у стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 17, 18, 23, 24, 30, 33, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , закрити у зв`язку із вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: О. М. Сегеда