ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/339/23 Справа № 707/1137/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Тептюк Є. П. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/1137/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Дельта», -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 12.04.2023, о 20 год. 40 хв. в с.Думанці, в лісовому масиві, керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в КЗ «ЧОНД», відповідно до висновку №259 встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 12.05.2023 відносно нього, та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відсутні ці докази і на диску, який був досліджений судом першої інстанції, на відеозаписі зафіксовано лише події, які відбувались в процесі його спілкування з поліцейськими. Вважає, що показами свідків не можна встановлювати факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, зокрема не можна враховувати покази свідків військовослужбовців, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони його не бачили під час керування автомобілем, а свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є зацікавленими особами і не можуть бути свідками по справі. Вважає, що його повезли до наркологічного диспансеру незаконно. Наголошує, що він перебував біля автомобіля в якості пішохода, і протокол складений щодо нього є незаконним.

Також апелянт зазначає, що про те, що він пропонував винагороду працівникам поліції ніякими доказами не підтверджується. При цьому, зауважив, що він заявляв клопотання в суді про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_6 , однак воно не було судом задоволено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що у вказану дату та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, він їхав додому на автомобілі «Део Ланос» через ліс, оскільки дорога була погана - його автомобіль застряг. Для того, щоб витягнути автомобіль він пішов до свого товариша ОСОБА_6 , який живе за 100 метрів від місця події. Перебував у ОСОБА_6 близько 30 хвилин, випив два стакани горілки, і потім повернувся разом з останнім до автомобіля , щоб перевірити чи замкнутий багажник. І саме тоді їх побачили військові. Стверджує, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Топора І.О. , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААБ№030660 (а.с.1);

-даними диску з відеофіксацією адміністративного правопорушення (а.с.9);

-даними висновку №259 від 12.04.2023 року (а.с.3);

-даними письмових пояснень свідків військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких зазначено, що вони були свідками того, як в лісі застряг автомобіль Деу, в ньому перебувало два чоловіки. Водій, як вони потім дізналися його прізвище, ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, начальником штабу частини було викликано працівників поліції (а.с.5,6);

-даними письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі (а.с.7,8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що пояснення , надані в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 12.04.2023 о 20:30 він ніс службу в патрулі з охорони прилеглої території місця дислокації його в/ч НОМЕР_2 , яка базується в с.Думанці. Помітив світло фар в лісі поряд з місцем несенням служби, доповів черговому, видвинулись на місце події. Підійшовши до автомобіля «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору нікого не виявили, через декілька хвилин до вказаного автомобіля підійшли двоє чоловіків, на запитання хто вони та що тут роблять, повідомили, що ОСОБА_1 їхав з Хутора до свого товариша ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_2 . Їхав через ліс та заїхав в протипожежний рів і застряг, та пішов покликати товариша ОСОБА_6 , який живе неподалік місця події, щоб допоміг витягти його автомобіль.

Також свідок ОСОБА_3 пояснив, що у виявлених громадян з собою документів не було, лише «Дія», але із-за поганого мережевого покриття неможливо було нею скористатися. Та зазначив, що під час спілкування з громадянином ОСОБА_1 в останнього був різкий запах алкоголю з порожнини рота, начальником штаба було викликано поліцію (а.с.6).

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст.266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Для об`єктивного розгляду справи та прийняття законного рішення, апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамер працівників поліції, щодо подій від 12.04.2023 за участю ОСОБА_1 . Зі змісту якого встановлено, що працівники поліції за викликом військовослужбовців прибули на місце виявлення транспортного засобу «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу автомобіля перебував ОСОБА_1 , за наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак останній відмовився, а тому був доставлений працівниками поліції до КЗ «ЧОНД», де пройшов огляд на стан сп`яніння. При розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої, але працівники поліції його «не піймали», а прибули вже на виклик військових, а також те, що пропонував працівникам поліції вирішити дане питання за «винагороду» (поїхати до нього додому за грошима), і суд першої інстанції, який переглядав відеозапис, розцінив це, як доказ визнання ОСОБА_1 своєї вини, з чим погоджується і апеляційний суд.

Слід зазначити, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» у присутності працівника поліції. Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034.

У вказаному висновку №259 від 12.04.2023 встановлено, діагноз ОСОБА_1 - перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3). Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що лікарем-наркологом ОСОБА_7 були встановлені наявні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме вміст алкоголю в організмі становив 1,4 проміле, почервоніння очей, хитка хода.

Отже, огляд проведено з дотриманням ст.266 КУпАП, зокрема лікарем КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, у порядку, визначеному законом.

Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 про те, що рішення суду грунтується на припущеннях, безпідставними.

Доводи апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд першої інстанції не мав враховувати через їх зацікавленість, є надуманими, оскільки вони підтвердили лише те, що апелянт відмовився підписувати протокол про адмінправопорушення, чого ОСОБА_1 не заперечував. Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є такими, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є змістовними, послідовними, та не викликають сумнівів у їх правдивості чи зацікавленості.

Щодо апеляційних доводів ОСОБА_1 про незадоволення судом першої інстанції його клопотання про виклик до суду і допит свідка ОСОБА_6 , то вони є неспроможними, оскільки відповідно до ст.272 КУпАП виклик свідків в судове засідання, є правом суду, а не його обов`язком.

Стосовно доводів апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а перебував біля автомобіля в якості пішохода, то вони повністю спростовуються матеріалами справи та переглянутим відеозаписом з бодікамер події від 12.04.2023 за участю ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення.

Більш того, апеляційний суд, таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_1 розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 12.05.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними .

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка