ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/183/23 Справа № 703/3108/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Прилуцький В.О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 06 жовтня 2022 року о 06 годині 40 хвилин по вул. Громова в м. Сміла керував автомобілем «Mazda 323», д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить, скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити. Вважає вищевказану постанову необґрунтованою, незаконною, поспішною такою, що порушує його права. Вказує, що дійсно, 06 жовтня 2022 року близько 07.00 години по вул. Громова в м. Сміла він керував автомобілем «Мазда-323», д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. Приводить версію подій, за якою він працівникам поліції повідомив, що не вживав спиртні напої, однак у вечорі напередодні випив незначну кількість пива. Вважав, що був тверезим. Крім того, зазначив, що хворіє на цукровий діабет. Коли його зупинили патрульні працівники поліції, і почали розпитувати, він розхвилювався. Є особою похилого віку, має захворювання і при хвилюванні його стан змінюється. Він не розумів, що вони казали, і що від нього хотіли. Йому не роз`яснили права. Не надали юридичного роз`яснення, цих всіх обставин, і самих наслідків. Не надали юридичної допомоги. Стверджує, що працівники поліції не запропонували йому на місці продути прилад «Драгер». Правила освідування з можливістю поїздки до лікарні не пояснили, не пропонували йому пройти медичний огляд. Внаслідок чого, на думку апелянта, висновки зроблені працівниками поліції передчасні, необґрунтовані. Зазначає, що пояснення писали самі працівники поліції особисто від людей. Всі пояснення майже однакові. Вони написані, так як вони вважали за потрібне, однобічно, зі звинувачувальним ухилом. Стверджує, що суд його фактично обмежив у доступі до повноти захисту, наданні всіх аргументів, дослідженні показів і допиті всіх свідків, співставлення пояснень з фактичним допитом, для здійснення об`єктивного правосуддя. Крім того не викликались в судове засідання і не були допитані самі працівники поліції, які склали документи. Зазначає, що працівники поліції йому його права та обов`язки згідно з ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не роз`яснювали. Копії протоколів та інших документів не надали.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, додавши про незаконні дії працівників патрульної поліції щодо отримання ними неправомірної винагороди, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №186569 від 06 жовтня 2022 року, в якому наведена суть адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Цей протокол підписано ОСОБА_1 без зауважень та власноручно зроблено запис, з якого випливає, що той керував автомобілем, перед цим вжив пиво, від медичного огляду відмовляється.

Цей протокол містить відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про вручення йому копії цього протоколу, тому відповідні доводи апелянта про недотримання патрульними поліцейськими вимог закону є надуманими.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

При цьому апеляційний суд безпосередньо в суді допитав свідка ОСОБА_3 , який підтвердив, що водій ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Окрім того, апеляційним судом були допитані патрульні поліцейські, які в судовому засідання засвідчили обставини зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від огляду на стан сп`яніння. Водночас заперечували обставини прийняття пропозиції на отримання неправомірної винагороди.

Також апеляційним судом повторно були досліджений відеозаписи, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку - відмовився.

В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про упередженість патрульних поліцейських при складання письмових пояснень свідків. З огляду на це доводи апелянта, що ці письмові пояснення написані однобічно, зі обвинувальним ухилом є немотивованими.

ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції, надавав відповідні заперечення та доводи щодо своєї невинуватості. В матеріалах справи відсутні відомості про заявлені ним клопотань про виклик свідків у судове засідання. Внаслідок чого доводи апелянта про неповноту судового розгляду є безпідставними.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Отже посилання апелянта про не роз`яснення йому користуватися юридичною допомогою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук