Справа № 351/1130/23
Номер провадження №3-зв/351/1/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2023 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши заяву про самовідвід судді Снятинського районного суду Сегіна Ігора Романовича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-2 ч.1КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 року до Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення № 351/1130/23 номер провадження 3/351/450/2023 за матеріалами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності керівника ТзОВ «ВКФ «Версаль» ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно по протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 18.05.2023, для розгляду вказаної справи визначено суддю Сегіна І.Р.

19.05.2023 року суддею Сегіном І.Р. подано заяву про самовідвід посилаючись на те, що ОСОБА_1 виконує обов`язки присяжного Снятинського районного суду Івано-Франківської області. Відтак, з метою недопущення сумніву щодо об`єктивності та неупередженості розгляду даної справи, суддя Сегін І.Р. прийшов до переконання про наявність підстав для самовідводу у справі.

Призначаючи до розгляду дану заяву про самовідвід судом враховано те, що чинний Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає ані права, ані процедури подання та розгляду заяви про відвід судді. Тобто чітке законодавче регулювання щодо даного питання відсутнє.

Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод інститут відводу та самовідводу є гарантією справедливого розгляду кожної судової справи.

Так, у п. 132 рішення ЄСПЛ у справі «Гарабін проти Словаччини» від 20.02.2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

В судове засідання суддя Сегін І.Р. не прибув.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибув.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексі України про адміністративне правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи; 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст. 76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 35 КПК України.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Із заяви судді Сегіна І.Р. судом встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 виконує обов`язки присяжного Снятинського районного суду Івано-Франківської області. Тому, з метою недопущення сумніву щодо об`єктивності та неупередженості розгляду даної справи, суддя Сегін І.Р. прийшов до переконання про наявність підстав для самовідвід у справі.

Дослідивши вищевказану заяву, суд дійшов висновку, що зазначені суддею Сегіном І.Р. у заяві про самовідвід умови не доводять існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, учасник справи питання про відвід судді не порушував.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про самовідвід судді Сегіна І.Р.

Керуючись ст.ст. 283, 284, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Сегіна Ігора Романовича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення правопорушення № 351//1130/23 номер провадження 3/351/450/2023 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Василь СОБКО