Номер провадження: 23-з/813/617/23
Номер справи місцевого суду: 515/896/23
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Татарбунарського районного суду Одеської області Зубова О. про направлення до іншого суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Як вбачається з матеріалів наданих апеляційному суду, 08.06.2023 року, до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

08.08.2023 року голова місцевого суду звернувся до Одеського апеляційного суду з поданням про направлення матеріалів справи до іншого суду, оскільки у суді неможливо утворити склад суду.

З подання голови суду першої інстанції вбачається, що суддею Зубовим О. було задоволено клопотання захисника Ковпака О.В. про відвід судді Зубова О., оскільки 29.06.2023 року суддя ухвалив вирок стосовно ОСОБА_1 та постановою від 07.07.2023 року суддею задоволено відвід захисника.

За таких підстав голова суду вважає, що утворити склад суду для розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення в Татарбунарському районному суді Одеської області неможливо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч.6 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку передачі справи про адміністративне правопорушення на розгляд до іншого суду як і не передбачено повернення подання для дооформлення.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У ч. 1 ст. 55 Конституції України закріплено одну з найважливіших гарантій здійснення конституційних та інших прав і свобод людини і громадянина, а саме право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

При цьому положення наведеної статті відповідають зобов`язанням України, які виникли, зокрема, у зв`язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Крім того, в п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших щодо офіційного тлумачення ст.ст. 55, 64 і 124 Конституції України (справа за зверненням жителів м. Жовті Води) зазначено, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, імперативно встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, при вирішенні питання про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для розгляду до іншого суду з метою швидкого розгляду справи та запобігання спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про зміну територіальної підсудності, керуватися ст.34 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Апеляційним судом встановлено, що після надходження матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , захисником останнього було подано клопотання про відвід судді Зубова О., оскільки суддею 29.06.2023 року ухвалено вирок стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.369 КК України. Крім того, сторона захисту посилається на те, що формулювання обвинувачення висунуте ОСОБА_1 пов`язано з адміністративними матеріалами, які надійшли в провадження судді.

Разом з тим, відповідно до положеньч.1 ст.81 КПК у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Суддею Зубовим О., 07.07.2023 року винесено постанову, якою справу про адміністративне правопорушення передано до канцелярії місцевого суду для визначення іншого судді для розгляду клопотання захисника про відвід судді Зубова О.

Однак, при оформленні місцевим судом подання, не враховано того, що питання про розгляд заяви про відвід судді фактично не розглянуто місцевим судом, що суперечить вимогам ч.1 ст.81 КПК та позбавляє суд апеляційної інстанції прийняти рішення про передачу даної справи на розгляд іншому суду, для розгляду по суті.

Апеляційний суд звертає увагу місцевого суду, що в даному випадку, тобто у разі відсутності у суді суддів для розгляду заявленого відводу, суду слід було ініціювати подання про передачу справи із заявленим відводом для розгляду заявленого відводу до іншого суду, а не звертатися із клопотанням про передачу розгляду справи про адміністративне правопорушення до іншого суду.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що подання голови місцевого суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 38, 256, 257, 276, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Подання голови Татарбунарського районного суду Одеської області Зубова О. про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст130 КУпАП на розгляд до іншого суду - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський