Справа № 369/1521/23 Головуючий у 1 інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/1991/2023 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ст. 124, ч.1 ст 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130, 36 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В:

За постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05.01.2023 року близько 22 години 30 хвилин в Київській області Бучанський район с. Софіївська Борщагівка по вулиці Жовтнева (Святошинська), 119А, керуючи транспортним засобом Audi A3 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя та очей , в порушення вимог п.12.1 ПДР не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати постійну можливість безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (паркан) і транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Після ДТП , в порушення вимог п.2.5 ПДР, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення прийнято без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, позбавлено його доступу до правосуддя, права на захист, невірно застосовані норми як матеріального, так і процесуального права, безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про направлення адміністративного матеріалу за місцем його проживання.

Вважає, що обставини, викладені в протоколі, не відповідають дійсності, оскільки транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , яка і скоїла ДТП.

У своїй апеляційній скарзі також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки особа, яка притягується до відповідальності, не була присутньою в судовому засіданні, про результати розгляду стало відомо 28.03.2023 року з телефонної розмови з працівниками суду.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 06 березня 2023 року, а апеляційна скарга направлена на поштову адресу суду 28.03.2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки він в судовому засіданні присутнім не був, про результати розгляду дізнався 28.03.2023 року, а тому наявні об`єктивні причини для поновлення пропущеного строку.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу, у відмові особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, що містяться у схемі місця ДТП , відеозапису події з бодікамери поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Сукупності доказів по справі суддя надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив, що його вагітна дівчина ОСОБА_2 з подругою приїхали привітати його з днем народження. Під час святкування він та подруга ОСОБА_3 вживали спритні напої. Ввечері виникла необхідність з`їздити до магазину і за кермо сіла ОСОБА_3 , яка хоч і не має посвідчення водія, але не вживала спиртні напої. Під час руху, вона не впоралася з керуванням транспортним засобом та в`їхала у паркан одного з домоволодінь. Оскільки вона переживала за вчинене, він всю провину за ДТП взяв на себе.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту була опитана свідок ОСОБА_4 - подруга ОСОБА_2 , яка підтвердила, що перебувала у автомобілі, яким під час ДТП керувала ОСОБА_5 .

Проте, вважаю пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 такими, що направлені на намагання усунути ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, оскільки вони суперечать об`єктивним доказам , зібраним під час події.

Так, із змісту протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення п.12.1 ПДР ОСОБА_1 не заперечував, а порушення п. 2.5 ПДР пояснював тим, що він алкоголю не вживав, при чому також не заперечував статус особи, яка керувала транспортним засобом (а.1,2).

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці події, випливає, що саме він керував транспортним засобом під час ДТП і рухався зі швидкістю близько 40 км/год (а.4).

Схема ДТП, що міститься у матеріалах справи, підписана ОСОБА_1 як водієм без зауважень і як учасник пригоди ним підписані підтвердження даних про пошкодження транспортного засобу (а.3)

З відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 працівникам поліції детально розповідав про механізм дорожньо-транспортної події, винуватцем якої він був, і відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння (а.6).

Підстави для визнання вказаних доказів недопустимими чи неналежними відсутні.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,ч.1 ст.130 КУпАП, на матерілах справи не ґрунтуються.

Також не можуть слугувати підставами для закриття провадження по справі за п.1 ст.247 КУпАП і доводи апеляційної скарги про недотримання суддею під час судового розгляду приписів процесуального закону, що призвели до порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , які були поновлені під час апеляційного розгляду, оскільки вони не вплинули на правильність застосування матеріального закону.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.ст.33,36 КУпАП.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності строк на оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль