Справа № 751/5072/22 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/238/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тасуна В.К. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу - не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2022 року о 15 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул.Текстильників,15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» /д.н.з. НОМЕР_1 / в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager ARCD 0467, результат позитивний - 1,85 ‰.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат подали апеляційні скарги, аналогічні за змістом, в яких просили постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг вказали, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час розгляду справи. Вважали, що це є підставою для визнання постанови неправомірною, що винесена з порушенням встановленої процедури.

В судове засідання апеляційного суду правопорушник не з`явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином. В котре подав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже три рази подавав заяву про перенесення розгляду справи, які були задоволені апеляційним судом. Однак перебування на військовій службі, не перешкоджає розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Даних вимог закону судом 1 інстанції дотримано в повній мірі.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,85%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свою згоду з таким результатом ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом на роздруківці до приладу «Драгер».

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичній установі й останній погодився пройти такий огляд на місці. За результатом огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП обґрунтовані дослідженими в судовому засіданні доказами та в апеляційній скарзі не оспорюються.

В апеляційній скарзі апелянтами ставиться питання про необґрунтованість постанови в частині того, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час розгляду справи, тому це є підставою для визнання постанови неправомірною, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Дані твердження апелянтів не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судову повістку про виклик до суду на 19 січня 2023 року отримала мати ОСОБА_1 та повідомила, що він перебуває на військовій службі, просила перенести розгляд справи, тому наступне судове засідання було призначене на 27.02.2023 року. Захисник ОСОБА_1 - Тасун В.К. ознайомлювався з матеріалами справи. На наступне судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, 28.01.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того його інтереси міг представляти захисник. Однак, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній, він не з`явився в судові засідання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому, порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було. Окрім іншого, такі права ОСОБА_1 були поновлені судом апеляційної інстанції під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тасуна В.К. - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко