Справа № 302/1281/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Белли В. М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Белла В. М.,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, має на утриманні 3 н/дітей, працівник ДП "Міжгірське ЛГ",

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу врозмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.

Згідно з постановою, 07.11.2022, о 14 год 30 хв, у смт Міжгір`я по вул. Незалежності, ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки "Краз" д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Белла В. М., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи у місцевому суді. Постанову суду апелянт вважає незаконною, просить її скасувати. Стверджує, що ОСОБА_1 через свою необізнаність не скористався правовою допомогою, при цьому, з метою уникнення подвійного розміру штрафу, ОСОБА_1 сплатив накладений на нього судом штраф у розмірі 17 тис грн, що є передчасним. Апелянт ставить під сумніви процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, за допомогою якого саме газоаналізатора «Драгер» здійснювався огляд на стан сп`яніння, також немає відомостей про те, чи прилад сертифікований, немає даних щодо того, чи пройшов лікар, який проводив освідування, тематичне вдосконалення. Крім того, вважає, що з боку поліцейських процедура проведення огляду проведена з суттєвими порушеннями вимог ст. 266 КУпАП. Так, апелянт вказує на відсутність відомостей про те, що працівники поліції запропонували водію пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. На підставі вищенаведеного, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , - адвоката Белла В. М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови необхідно поновити, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання - 06.06.2023, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку SMS - повідомлення від 22.02.2023, однак до суду він не з`явився, хоча обізнаний з тим, що в суді розглядається подана ним апеляційна скарга. Крім того, до апеляційного суду ОСОБА_1 не подавав жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання на інший день. Отже, з огляду на приписи ст.294 КУпАП, та беручи до уваги те, що у розгляді справи бере участь адвокат Белла В. М., будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, місце й час розгляду справи, однак, зі змісту оскаржуваної постанови та апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Разом з тим, зі змісту заяви ОСОБА_1 від 16.11.2022 убачається, що останній просить розглянути справу за його відсутності, при цьому, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, штраф, накладений судом зобов`язується сплатити добровільно (а. с. 12). Водночас, апеляційним судом береться до уваги те, що відомостей про те, що копію оскаржуваної постанови від 16 листопада 2022 року суд першої інстанції надіслав ОСОБА_1 у межам встановленого законом триденного строку, немає. Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення доступу особи до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущено через поважні причини.

При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно - правових актів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №238444 убачається, що 07.11.2022, о 14 год 30 хв, у смт Міжгір`я по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Краз" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. З протоколу убачається, що ОСОБА_1 з протоколом ознайомився, копію його отримав, що підтверджується його підписами.

Медичним висновком №332 від 07.11.2022 підтверджується те, що ОСОБА_1 пройшов освідування у закладі охорони здоров`я, а саме у Міжгірській РЛ, у результаті чого лікар констатував, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 1, 25 % проміле (а. с. 3).

Вказані у протоколі обставини підтверджуються рапортом чергового відділення поліції №2 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Фецьо В. В. (а. с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 5); копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №238088 за ст. 124 КУпАП, складеного відносно громадянина ОСОБА_2 (а. с. 6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВАБ №308726 від 07.11.2022, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн (а. с. 7).

У матеріалах справи наявний відеозапис, що міститься на DVD-диску, на якому відображена подія, яка мала місце 07.11.2022, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції направили водія ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце у вказані у рапорті поліцейського місці та у вказаний час, на проходження освідування до медичного закладу, де підчас проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1, 25 % проміле. Результати огляду були оголошені у присутності ОСОБА_1 , який наполягав на повторному освідуванні, результат якого також позитивний. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього складатимуть протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто йому було відомо про вчинене правопорушення, а також роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи (а. с. 9).

Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Попович О. В. був упереджений при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підписання наявних у справі процесуальних документів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №238444, постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВАБ №308726 від 07.11.2022- на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Також у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість лікаря медичного закладу Міжгірської РЛ, який проводив освідування водія ОСОБА_1 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні належні докази, їх також не додано і до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейські та лікар при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень, а у правдивості та об`єктивності показів свідків сумнівів не виникає.

Апеляційний суд вважає, що доводи адвоката Белли В. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, оскільки сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа пройшов освідування в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я.

При оцінці доводів апелянта про те, що з боку поліцейських процедура проведення огляду проведена з суттєвими порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, що підтверджується відсутністю відомостей про те, що працівники поліції запропонували водію пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд такі вважає безпідставними і звертає увагу на таке.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський може направити цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом поліцейського підтверджується, що на момент, коли мала місце ДТП за участі ОСОБА_1 та іншого водія - ОСОБА_2 , та під час перевірки особи водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, у поліцейського були сумніви щодо їх тверезості. Тому, на виконання вимог Інструкції та відповідно до Порядку, обом водіям було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Про законність процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння свідчать матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, щодо якого жодних скарг, заперечень чи зауважень ОСОБА_1 не надав, медичний висновок, який він не оскаржував, а також відеозапис, на якому чітко зафіксований момент проходження водіїв освідування, його результати, а також ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та безпосереднє його підписання. Під час розгляду апеляційної скарги судом з`ясовано, що ОСОБА_1 не оскаржував медичний висновок, жодних клопотань про допит поліцейського чи лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, сторона захисту не заявляла.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто відомостей про те, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, приписи та вимоги Порядку та Інструкції.

Жодних доказів того, що працівники поліції здійснювали який-небудь тиск або вплив на водія ОСОБА_1 з метою сфальсифікувати матеріали справи чи задля примушування водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я як і того, що він звертався до відповідних правоохоронних органів із заявами чи скаргами на неправомірні дії поліцейських, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження адвоката Белли В. М. про те, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі викликає сумніви щодо законності, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, за допомогою якого саме газоаналізатора здійснювався огляд на стан сп`яніння, також немає відомостей про те, чи прилад сертифікований, немає даних щодо того, чи пройшов лікар, який проводив освідування, тематичне вдосконалення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційним судом не встановлено жодних порушень порядку проведення процедури медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 лікарем КНП «Міжгірська РЛ». Також не виникає жодних сумнівів у достовірності результатів огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я.

Так, досліджений апеляційним судом медичний висновок, яким зокрема підтверджується перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані, свідчить про те, що з результатами огляду водій ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у документі. Окрім того, суд бере до уваги і те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та при проведенні медичного огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 скарг та зауважень не висловлював. Тому, його доводи про те, що поліцейськими та лікарем були допущені порушення при направленні його на огляд та безпосередньо при проведенні освідування - з огляду на вищенаведене, апеляційний суд відхиляє.

Доводи апелянта про те, що існують сумніви у тому чи проходив лікар, який провів освідування ОСОБА_1 тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, апеляційний суд не бере до уваги з таких підстав.

Формою висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який міститься в Додатку 5 до Інструкції чітко визначено, що відомості про тематичне удосконалення лікаря, який проводить огляд, вказувати не передбачено.

Крім того, щодо тверджень апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу, відомостей про який у матеріалах справи немає, апеляційний суд їх вважає необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 приховав результат «Драгера», а також про те, що ОСОБА_1 вимагав показати йому сертифікат та свідоцтво про придатність «Драгера», а йому у цьому було відмовлено. Також апеляційний суд враховує і те, що стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що лікар, який проводив освідування ОСОБА_1 не має право проводити огляд осіб на стан сп`яніння, а прилад «Драгер», яким проведено огляд ОСОБА_1 не є сертифікованим та не пройшов повірку відповідно до чинного законодавства.

Такими, що жодним чином не впливають на правильність, обґрунтованість та законність висновків місцевого суду є доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 через свою необізнаність не скористався правовою допомогою, при цьому, з метою уникнення подвійного розміру штрафу, ОСОБА_1 сплатив накладений на нього судом штраф у розмірі 17 тис грн, що є передчасним.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що накладене оскаржуваною постановою адміністративне стягнення, а саме штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч грн), а також судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп ОСОБА_1 сплатив, що свідчить про те, що факт порушення водієм правил дорожнього руху апелянт визнає. Тому, вказані твердження адвоката Белли В. М., апеляційним судом розцінюються критично.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Беллою В. М., апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Беллі В. М. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Белла В.М., залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН