Справа № 595/1006/23
Провадження № 3/595/555/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої помічником вихователя дошкільного навчального закладу «Сонечко» с.Бариш, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.3 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2023 року приблизно о 14 год. 35 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в АДРЕСА_2 , курив сигарети, допустивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП, чим своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнала.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними группами.

Згідно з ч.3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1734 цього Кодексу.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 065372 від 02.06.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, зокрема те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, вважаю, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.3 ст.184, ст.ст.22,23,251, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора