Справа № 343/1330/22
Провадження № 33/4808/347/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кобилинець Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , що має вищу освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено за наступних обставин. 06 серпня 2022 року близько 23 год. 28 хв. в м. Долина по вул. Нафтовиків Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», результат огляду позитивний 0,72 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною.

Зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що відеозапис який долучений до матеріал справи є неповним.

Також вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Наголошує, що працівником поліції порушено порядок проведення огляду та стан сп`яніння, оскільки з матеріалів справи слідує, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не зафіксована інспектором на спеціальний технічний носій до початку оформлення протоколу.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник Кобилинець Т.В., якій роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Кобилинець Т.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2022 року серії ААД № 118372 (а.с. 1) 06 серпня 2022 року о 23 годині 28 хвилин по вулиці Нафтовиків у м. Долина водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «Долинська багатопрофільна лікарня». Результат тесту 0,72 ‰. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Калуського РВП старшим сержантом Луцаком П.П., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також, що отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. У відповідній графі ОСОБА_1 дав пояснення, що вживав на протязі дня пиво, а у вечері поїхав на дачу погодувати собаку.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 14 від 07 серпня 2022 року року (а.с. 5) водій ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, рух та процес зупинки транспортного засобу марки «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 . Також зафіксовано, як працівник поліції повідомивши причину зупинки, а саме порушення комендантської години, перевіряє документи у водія ОСОБА_1 та пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. Водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, повідомивши що згодний пройти такий огляд у медичному закладі.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Тому твердження апелянта про те, що відеозапис не може слугувати доказом по справі через неповноту, не є слушними, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується як відеозаписом, так і наявними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відеозаписи, які наявні в матеріалах справи та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 14 спростовують твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписах ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що він є водієм транспортного засобу, а висновок підтверджує стан сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився пройти огляд на місці зупинки та пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку з чим було винесено відповідний висновок лікарем.

Процедура проведення огляду в медичному закладі регламентується розділом ІІІ Інструкції.

Спосіб огляду на стан алкогольного сп`яніння є дискреційними повноваженнями лікаря, а не бажанням особи, лікар самостійно вибирає у який спосіб та за допомогою яких засобів проводити огляд осіб на стан сп`яніння.

Розділом ІІІ Інструкції не передбачено можливість обрати спосіб огляду особи на стан сп`яніння саме особою, що спростовує доводи апелянта про таку можливість.

Законодавством не передбачена повна відео фіксація огляду особи в медичному закладі за допомогою відеотехніки, тому такий факт не можливо розцінити як порушення порядку проведення огляду.

Незгода особи з результатами огляду в медичному закладі не є підставою для визнання огляду не дійсним, оскільки таке право не передбачено відповідною Інструкцією.

Витребовування акту медичного огляду судом першої інстанції з медичного закладу не можна визнати відшукуванням доказів, оскільки це документ, на підставі якого лікарем було складено висновок про стан сп`яніння, який під час оформлення матеріалів провадження було долучено до справи.

Суд надав оцінку застосуванню в лікарні приладу Drager Alcotest з наведенням вичерпних мотивів, які є послідовними та правильними.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б давали підстави сумніватись у результатах огляду за допомогою приладу Drager Alcotest, відповідно підстав для визнання вказаного огляду недійсним через застосування саме цього приладу Drager Alcotest не вбачаю.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 , є водієм транспортного засобу марки «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував ним, був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, проведено огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, тому він порушив 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували доводи сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло