МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/897/23 Головуючий у місцевому судді Лагода А.А.
Провадження № 33/812/200/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Богуславської О.М.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

його захисника - Семененко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не

працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2023 року, 26 серпня 2022 року о 20 23 год. в м. Миколаєві по вул. Лазурній, 4, водій ОСОБА_1 керував т/з «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, особа, притягнута до адміністративної відповідальності звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на грубе порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також апеляційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Судом може бути поновлено строк на апеляційне оскарження, якщо він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова проголошена 23 лютого 2023 року, згідно поштового конверту ОСОБА_1 з апеляційною скаргою звернувся 06 березня 2023 року, тобто з урахуванням вихідних днів у встановлений законом строк. За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327329 від 26.08.2022 року не відображає всіх обставин справи та не відповідає вимогам ст. 130 КУпАП України, а обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Проте, в порушення вказаних вимог ОСОБА_1 з його правами ознайомлено не було, також було обмежено його право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Крім цього, зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався Указами Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 758/2022 строк дії воєнного станув Україні буде продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19 лютого 2023 року.

В серпні 2022 року, в умовах збройної агресії РФ проти України м. Миколаїв та Миколаївська область піддавались частим ракетно-артилерійським обстрілам, а тому розуміючи це, він завжди був готовий сідати за кермо автомобілю для можливості зміни місцеперебування з метою убезпечення від ризику життя та здоров`я, а тому і мови не могло бути про вживання алкоголю.

Так, саме 26.08.2022 року об 03:36 год. по всій Миколаївській області було оголошено повітряну тривогу, яка тривала до 04:59 год. В цей день повітряну тривогу було також оголошено ще два рази об 13:37 год., яка тривала до 14:21 год., та об 22:45 год., яка тривала до 23:30 год., що підтверджується скриншотами з телеграм каналу начальника Миколаївської обласної військової адміністрації ОСОБА_2 .

Після закінчення в 14:21 год. оголошеної в 13:37 год. по всій Миколаївській області повітряної тривоги, він вирішив ввечері 26.08.2022 року переїхати з Інгульського району міста Миколаєва до Заводського району, де в 20:23 год. і був зупинений співробітниками поліції.

Також вказує, що алкоголь він взагалі не вживає, 26.08.2022 року виключення з цього також не могло бути, адже повітряні тривоги лунали одна за одною і він розумів, що напевно потрібно буде переїжджати.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у долучені до матеріалів справи № 487/897/23 документів, що підтверджують його захворювання на вірусний гепатит С, через яке, він в тому числі, не вживає алкоголь. Надані ним документи, а саме УЗД органів черевної порожнини та нирок, біохімічний аналіз крові № 49а від 22.11.2022 року та результати лабораторних досліджень № 841 від 07.12.2022 року суд першої інстанції відхилив, пославшись на те, що вони не мають відношення до справи, а тому судом вони не досліджені та не враховані при розгляді справи.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що співробітники поліції належним чином не пояснили процедуру визначення стану алкогольного сп`яніння та наслідки відмови.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, відповідно до п. 1 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу II цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. З та п. 4 Розділу II Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до ч. З ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Вказана норма кореспондується з п. 7 Інструкції, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

На думку апелянта, складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, що є доказом по цій справі, відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства.

Також вважає, що судом першої інстанції не враховано, що всупереч вимогам ст.ст. 265-2, 266 КУпАП його не відсторонили від керування автомобілем, чим підтверджується, що ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося. Більш того, після складення вищезазначеного протоколу, він одразу ж, за кермом свого автомобілю вирушив далі в дорогу, що відбулось при співробітниках поліції.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч. 1 статті 130 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст.130КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена постанова судді не відповідає наведеним положенням закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз наявних в матеріалах справи доказів, свідчить про те, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327329 від 26.08.2022; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України дійсно зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте слід зазначити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.7,8 Порядку).

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р. також передбачає проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку безумовно є та обставина, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, та в медичному закладі.

Зазначена відмова має бути зафіксована поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327329 від 26.08.2022 вбачається, що 26 серпня 2022 року о 20 годині 23 хвилин в м. Миколаєві, вул. Лазурна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на камеру 474544, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Поліцейським згідно вимог ст.266 КУпАП під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису.

Долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис розпочинається з того, що працівник поліції вказавши, що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та не зазначивши які саме, запитав ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Після чого, працівник поліції повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Також працівник поліції пояснив що, оскільки ОСОБА_1 необхідний автомобіль для забезпечення власних потреб, то транспортний засіб та водійське посвідчення в нього вилучати не будуть, а керування транспортним засобом необхідно передати тверезому водію.

Як пояснив ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанцій, він взагалі не вживає алкоголь оскільки має захворювання на вірусний гепатит С. Його зупинили працівники поліції та почали перевіряти його документи. Сказали, що в нього є ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а якщо прилад щось покаже, то його транспортний засіб буде вилучено, тому, він дуже розхвилювався та відмовився від продуття Драгера, оскільки він є інвалідом та не хотів залишитись без автомобілю під час війни, за допомогою якого він заробляє кошти для існування.

В суді апеляційної інстанції також пояснив, що поліцейськими йому не було роз`яснено його право відмовитися від проходження огляду на місці за допомогою Драгера, якого не було у працівників поліції, але пройти його в медичному закладі. Сам він не знає процедуру проходження огляду. З правами його також ознайомлено не було.

В суді першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_3 , яка перебувала з ОСОБА_1 в автомобілі під часу його зупинки 26.08.2022. ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 в той день не вживав алкоголь, вони їхали в район «ліски» щоб переночувати, вони нічого не порушували, проте їх зупинили працівники поліції. Оскільки ОСОБА_1 має вигляд хворої людини, то вони подумали що він нетверезий. Як йому пропонували пройти огляд, вона не чула, але вказала, що якщо він був би нетверезий, то їх тоді б не відпустили, та направили би для проведення експертизи та забрали автомобіль, але їх відпустили і вони поїхали далі. Хоча вона має посвідчення водія і могла сісти за кермо автомобіля.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлено до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, не підтверджує те, що працівники поліції направляли ОСОБА_1 до належного медичного закладу для проходження огляду, оскільки це суперечить вимогам ст. 266 КУпАП та п. 7 Інструкції, відповідно до яких, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327329 ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції в м. Миколаєві по вул. Лазурна буд. 4, за такого направлення його до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, який знаходиться в іншій області, є неправомірним.

Крім того, з відеозапису вбачається, що перед пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейським не були озвучені правопорушнику конкретні ознаки, які викликали у поліцейського підозру, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Про такі ознаки поліцейські вперше заявили вже під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відсутні належні докази того, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені поліцейськими перед пропозицією правопорушнику пройти огляд на стан сп`яніння, а також того, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду та що він відмовився пройти такий огляд.

В той же час хворобливий стан ОСОБА_1 , на який він посилався, підтверджено матеріалами справи, в тому числі і копією військового квитка НОМЕР_3 , згідно записів у якому йому було видано свідоцтво про хворобу № 441, яка звільняє його від проходження служби, ще 30 травня 1995р. Надані ним суду результати лабораторних досліджень крові, УЗД органів черевної порожнини та нирок підтверджують його захворювання на вірусний гепатит С.

За такого зовнішній вигляд ОСОБА_1 міг бути поліцейськими помилково сприйнятий як такий, що свідчить про вживання ним спиртних напоїв.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) також визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Зазначене вище є істотним порушенням встановленої законом (ч.3 ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП)

Інші докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

За такого, до даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, апеляційний суд відноситься критично, оскільки інші належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту що, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився в установленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, у медичному закладі.. Враховує апеляційний суд також те, що протокол про адміністративне правопорушення є специфічним доказом у справі, оскільки за змістом статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається про вже вчинене правопорушення. Тобто його складанню мали передувати, відповідно до фактичних обставин справи, яка переглядається, встановлення як факту керування особою транспортним засобом, виявлення ознак, які давали підстави для обґрунтованої підозри вживання особою спиртних напоїв, так і проведення огляду водія з метою встановлення стану сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку, тоді як належні та допустимі докази проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в матеріалах справи відсутні.

Не спростовує такий висновок і підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327329 від 26 серпня 2022 року без заперечень викладених у протоколі обставин, оскільки як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 від підписав його не читаючи в тих місцях, на які йому вказали працівники поліції, не був він йому також зачитаний працівниками поліції, що підтверджується відеозаписом.

Знайшли своє підтвердження під час розгляду справи також посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому працівники поліції не роз`яснили його права, оскільки як вбачається із відеозапису здійсненого під час складання протоколу, працівники поліції лише вказували ОСОБА_1 де поставити підпис і що всі пояснення він може надати у суді.

За такого, до даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, апеляційний суд відноситься критично, оскільки інші належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту що, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 26 серпня 2022 року о 20 годині 23 хвилин в м. Миколаєві, вул. Лазурна, 4, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Тому, з огляду на те, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, в тому числі алкогольного сп`яніння, а у справі відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку, та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід дійти висновку про не встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення з огляду на встановлені вище порушення вимог статті 266 КУпАП.

Отже, висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах у справі і є неправильними, у зв`язку із чим постанова судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова