ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/292/23 Справа № 712/2085/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Драченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 14.02.2023 року о 23.57 год. в м. Черкаси, по вул. Гоголя, 239, керував автомобілем Нуndai Еlantra д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, зміна шкірного покрову обличчя, млявість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує своєї провини. Вважає, що суд припустився порушення вимог процесуального закону з огляду на таке.

Стверджує, що суд першої інстанції залишив поза увагою посилання сторони захисту на необхідність врахування індивідуалізації покарання.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на. стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Обираючи міру стягнення, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, його стан здоров`я та поранення на війні.

В обґрунтування апеляційний вимог захисника посилається на ст. 23, 33 КУпАП щодо засад призначення адміністративного стягнення, ст. 8 Конституції України, приводить практику Європейського суду з прав людини у справі стосовно принципу верховенства права.

Разом з тим, відзначає, що законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий КК України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. На думку апелянта, при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного, переконаний, що суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП.

З цього приводу посилається на акти № 159-22 розслідування нещасних випадків, що стались з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби за формою НВС-1 і НВС-5, якими встановлено, що 16 травня 2022 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_1 втратив ліву нижньої кінцівки на рівні верхньої третини лівої гомілки.

За таких обставин, позбавлення правопорушника права керування транспортним засобом, позбавить його можливості забезпечувані нормальні умови свого проживання, а також допомагати реабілітації своїх побратимів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Драченко В.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

При апеляційному перегляді враховується, що апелянт не оскаржує постанову судді в частині опису обставин, установлених під час розгляду справи та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, через що судове рішення переглядається в частині накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, за результатами розгляду справи, застосовував до правопорушника ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть його поранення, яке пов`язано з виконанням ним обов`язків військової служби та зі забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

У цій справі апеляційний суд не вбачає підстав для застосування аналогії права та не накладати додаткове стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

За таких обставин постанова судді є законною, скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Драченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук