ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/801/23 Справа № 174/40/23 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 , 08.01.2023, о 00:20 год., керував автомобілем Фольцваген д.з. НОМЕР_1 по вул.Молодіжна, 58, м.Вільногірськ, Дніпропетровська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), на вимогу працівника поліції, відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд з застосуванням газоаналізатора «Драгер 6820» та відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що на місці зупинки працівник поліції не проінформував його про причину зупинки, не зазначив конкретну причину з детальним описом підстави зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що на місці зупинки працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, однак потім запропонував сісти до автомобіля. Вважає, що працівники поліції безпідставно доставили його до медичного закладу для проходження огляду.

Вказує, що відеозапис не є безперервним, не можна з`ясувати в який медичний заклад було доставлено водія.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази його відсторонення від керування транспортним засобом.

Зазначає, що судом не було враховано його покази, зазначає, що автомобілем керували його мати, а на водійське сидіння він пересів, після зупинки працівниками поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, надав письмові пояснення, просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених в ній.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Приписами ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 034576 від 08.01.2023, водій ОСОБА_1 , 08.01.2023, о 00:20 год., керував автомобілем Фольцваген д.з. НОМЕР_1 по вул.Молодіжна, 58, м.Вільногірськ, Дніпропетровська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), на вимогу працівника поліції, відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд з застосуванням газоаналізатора «Драгер 6820» та відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1);

- рапортом працівника поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- заявою ОСОБА_1 , в якій останній відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі;

- копією протокол про адміністративне затримання АА№ 194873 від 08.01.2023, ОСОБА_1 був затриманий для проведення огляду в закладі охорони здоров`я для визначення ступеню алкогольного сп`яніння в 00.45 год. 08.01.2023;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Під час апеляційного перегляду, судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери «USER MANUAL» працівника поліції, з якого слідує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції у м.Вільногірськ саме під час руху цього транспортного засобу, при цьому свідок ОСОБА_2 під час зупинки автомобіля знаходилася на передньому пасажирському сидінні.

Доводи апеляційної скарги щодо заперечення факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 , суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відтвореним відеозаписом.

Крім того, з відтворенного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Драгер», при цьому будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо належної роботи цього засобу не виказував, після чого, за його згодою, був доставлений до Кам`янської міської лікарні № 1, де також від проходження огляду відмовився, що також підтверджується його письмовою заявою.

Даний відеозапис суд приймає у якості допустимого доказу по справі, а відсутність на ньому часу слідування від м.Вільногірськ до м.Кам`янське, де знаходиться медичний заклад у якому мав проводитися огляд ОСОБА_1 , на що вказує захисник, не має суттєвого значення по справі оскільки в цей час будь-які процесуальні дії з ОСОБА_1 не проводилися.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності зупинки автомобіля працівниками поліції, суд також оцінює критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 був зупинений під час дії комендантської години, що ним не заперечується, та підтверджується вищевказаним відеозаписом.

Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне затримання від 08.01.2023, ОСОБА_1 був затриманий для проведення огляду в закладі охорони здоров`я для визначення ступеню алкогольного сп`яніння в 00.45 год. 08.01.2023, згідно з вищевказаним відеозаписом, рух на службовому автомобілі до медичного закладу у м.Кам`янське, про що ОСОБА_1 був поінформований та будь-яких заперечень не виказував, розпочато працівником поліції в 00.39 год., ці розбіжності у часі є незначними і не призвели до порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тому доводи захисника, в цій частині, суд також оцінює критично.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення права на захист, при складанні протоколу затримання, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки права передбачені ст. 268 КУпАП були роз`яснені ОСОБА_1 як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і у протоколі про затримання, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко