Справа № 215/2845/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2023 о 08:15 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Каширська, біля буд.№3, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN18.224, н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 27.04.2023 о 08:15 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Каширська, біля буд.№3, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN18.224, н.з. НОМЕР_2 , відповідно та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, не врахував технічні характеристики тз та скоїв наїзд на перешкоду, а саме на тролеї контактної мережі «КП «Міський тролейбус», пошкодивши їх, останні внаслідок розриву впали на проїжджаючий автомобіль, «Фольксфаген пассат», днз НОМЕР_3 від керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби та контактна мережа, чим завдано матеріальні збитки, постраждалі при ДТП відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення підтвердив, вину визнав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з огляду на вказане, суддя визнає причини неявки особи в судове засідання неповажними, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 233229 від 27.04.2023 (а.с. 2), протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 233228 від 27.04.2023 (а.с. 8), довідки згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с. 8, 25), пояснення свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 3, 4, 14, 15), письмові пояснення правопорушника (а.с. 6, 18), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 5, 16), схему місця ДТП та фототаблицю до нього (а.с. 12-13), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 24), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Пунктом 2.10 ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху., що передбачено п.10.1 ПДР України.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП, та про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ст.122-4 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

В рішенні Європейського Суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, роз`яснено що, як зазначено у Кодексі України про адміністративні правопорушення та у подальших роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 536,80 грн. із розрахунку (2684 *0,2).

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу №215/2846/23; 3/215/1475/23 відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України об`єднати в одне провадження з адміністративною справою № 215/2845/23; 3/215/1474/23 відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, яка знаходиться в проваджені судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, (вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601), одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: