КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Варченко І.В., у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді, 29 січня 2023 року о 18 год. 15 хв. в Київській області, Бориспільський район, Золочівська ОТГ, вул. Центральна, район «Осокорки», блокпост, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SsangYoung» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує на те, що при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суддя однобоко оцінив наявні в матеріалах справи докази, повністю відхиляючи та не беручи до уваги а ні його пояснення, а ні подані ним раніше результати аналізів про відсутність в його крові наркотичних речовин, а ні пояснення та письмові заперечення подані захисником.

Посилаючись на необґрунтованість постанови судді, ОСОБА_1 вказує на те, що він є студентом 4-го курсу денної форми навчання Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» і саме в цей період у нього проходила сесія та відбувалася підготовка до захисту дипломної роботи, що значним чином впливало на загальну втому, а тому після пропозиції співробітників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я він відмовився, після чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Однак, усвідомлюючи необхідність проходження медичного освідування, ОСОБА_1 30 січня 2023 року самостійно звернувся до медичної лабораторії та здав аналіз сечі на визначення наявності у нього стану наркотичного сп`яніння, за результатами якого було складено висновок №942250650, відповідно до якого у ОСОБА_1 будь-наркотичних засобів в сечі не виявлено.

Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 043023 від 29 січня 2023 року, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширенні зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість, а не в стані наркотичного сп`яніння, як зазначено в ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9 а ПДР України, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

На думку апелянта, висновок про перебування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння зроблений працівником поліції виключно на підставі візуальних суб`єктивних даних є лише об`єктивно не підтвердженим припущенням, що по собі не може бути належним доказом по справі.

Окрім того, апелянт зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому вважається недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ААБ №043023 від 29 січня 2023 року, рапортом інспектора поліції, довідками начальника Бориспільського ГУ НП в Київській області, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП "Бориспільська БПІЛ" з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розпискою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копією посвідчення водія, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 січня 2023 року, відеозаписом події, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З наведених документів поліцейського убачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту, район "Осокорки" для перевірки документів і працівником поліції було виявлено, що водій не пристебнутий паском безпеки.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський виявив у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проведення такого огляду.

В судовому засіданні районного суду ОСОБА_1 підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що узгоджується з наявними у справі доказами, а тому посилання апелянта на те, що суддею районного суду не були взяті до уваги його пояснення є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що він, будучи втомленим, відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання апелянта на те, що суддею районного суду були відхилені та не взяті до уваги результати аналізів про відсутність в біологічних зразках ОСОБА_1 наркотичних речовин є безпідставними, оскільки, як обґрунтовано зазначено у постанові судді районного суду, наданий ОСОБА_1 документ було отримано з порушенням порядку, встановленого ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані наркотичного сп`яніння, як це передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9 а ПДР України є неспроможними.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено у якості окремих складів адміністративного правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особи, яка керує транспортним засобом, наступає незалежно від того, чи перебувала ця особа у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, а чи лише мала ознаки сп`яніння.

У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, і таке порушення містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що висновок про перебування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння зроблений працівником поліції виключно на підставі візуальних суб`єктивних даних і є об`єктивно не підтвердженим припущенням, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що працівник поліції за допомогою ліхтарика перевірив реакцію очей водія на світло та озвучив виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, розширення зіниць очей, які не реагують на світло. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на право водія транспортного засобу не погоджуватися із проведенням його огляду поліцейським та наполягати на проведенні такого огляду в закладі охорони здоров`я не може бути прийнятим до уваги, позаяк ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції медичного огляду саме у закладі охорони здоров`я, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Голослівним є твердження апелянта про те, що його огляд на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним, бо був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду.

Таким чином, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування та закриття провадження у справі за події у складу адміністративного правопорушення, як про це прохав апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа №359/1173/23

Провадження № 33/824/2445/2023

Головуючий у першій інстанції Ткаченко Д.В.

Доповідач Ковальська В.В.