провадження №3/389/551/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Павлодарівка Братського району Миколаївської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянка України, не працююча, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 14 квітня 2023 року. о 22 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого співмешканця - ОСОБА_2 , а саме словесно його ображала та погрожувала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складено протоколи серії ВАВ №235511 від 22 квітня 2023 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлена, їй права її роз`яснені.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; довідку про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_2 ; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; заяву ОСОБА_2 в якій він просив не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в зв`язку з тим, що вони вирішили конфлікт, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Після закінчення вказаного строку накладення адміністративного стягнення виключається.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи у суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що станом на 08 серпня 2023 року закінчився строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ,визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М.Ябчик