ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А.,

за участю прокурора Філончука О.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Красун В.В.,

розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п.п. «г», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) є суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, не повідомив командира військової частини НОМЕР_2 , про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п.п. «г», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) є суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні правопорушень та просив звільнити його від адміністративної відповідальності, оскільки даним правопорушенням він не заподіяв жодної шкоди. Оскільки в державі був введений воєнний стан, тому тому було скорочено цивільні посади кухарів та здійснено перехід на штат військового часу. Так як необхідно було в першу чергу укомплектувати штат військової частини для забезпечення боєздатності військової частини, однак не було необхідної кількості кандидатів на посаду кухаря військової частини, тому він діяв виключно в інтересах держави.

Захисник Красун В.В. просив звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки дані правопорушення не заподіяли жодної шкоди державним та суспільним інтересам, жодних шкідливих наслідків внаслідок його дій не настало.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП виходячи з наступного.

Нормою ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 12.02.2019 №70, капітана ОСОБА_1 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Директиви Міністерства оборони України від 18.01.2008 року №Д-322/1/01 військова частина НОМЕР_1 з радіолокаціного батальйону переформована в окрему радіолокаційну роту та підпорядковується командиру військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно з ст. 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу роти.

Відповідно дост. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир роти зобов`язаний здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах рядового, сержантського (старшинського) складу та вступу до вищих військових навчальних закладів, рекомендувати військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу до присвоєння чергових військових звань та на заміщення вакантних посад.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 є прямим начальником усього особового військової частини та відповідно наділений дискреційними службовими повноваженнями щодо проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом.

Встановлено, що 12.03.2022 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням цивільних посад кухарів та переходом на штат військового часу, підготував та направив до ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендаційний лист, щодо вивчення та відібрання як кандидатів для доукомплектування частини на військову службу за мобілізацією на посаду кухаря із подальшим направленням у військову частину НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 1979 р.н., яка є його дружиною.

В подальшому відповідно до Поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 №397/1 від 13.03.2022, солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 направлена в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №84 від 14.03.2022, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, солдата ОСОБА_3 призначено кухарем відділення матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На підставі абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання корупції» (надалі Закон», близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або

неупередженість прийняття рішень або не вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Так, згідно з п. 1-4 ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У даному випадку суперечність між приватними та службовими інтересами командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , який підготував та направив рекомендаційний лист від 12.03.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відбору кандидатів для доукомплектування частини на військову службу за мобілізацією на посаду кухаря військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , полягав у можливості призначення на посаду кухаря військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною.

Факт вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підтверджується рекомендаційним листом від 12.03.2022, Поіменним списком резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 №397/1 від 13.03.2022, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №84 від 14.03.2022, інформацією військової частини НОМЕР_2 та поясненням ОСОБА_1 .

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , не повідомив безпосереднього керівника, а саме командира військової частини НОМЕР_2 , про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час підготовки та направлення рекомендаційного листа від 12.03.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відбору кандидатів для доукомплектування частини на військову службу за мобілізацією на посаду кухаря військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час підготовки та направлення рекомендаційного листа від 12.03.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відбору кандидатів для доукомплектування частини на військову службу за мобілізацією на посаду кухаря військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує такий елемент верховенства права, як принцип пропорційності.

Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також суд враховує, що на час вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, в Україні було введено режим воєнного стану.

ОСОБА_1 , будучи командиром військової частини, був зобов`язаним в першу чергу укомплектувати штат військової частини для забезпечення боєздатності військової частини.

Таким чином, суд вважає, що на час вчинення ОСОБА_1 даних правопорушень, а це менше місяця з дня початку військової агресії на території України, головним пріоритетом було забезепечення оборони України.

Тому суд не вважає, що обов`язок в ОСОБА_1 повідомити командира військової частини НОМЕР_2 про наявність у нього реального конфлікту інтересів мало більший пріоритет ніж забезпечення боєздатності ввіреної йому військової частини в цей період.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був в першу чергу укомплектувати штат військової частини для забезпечення боєздатності військової частини, а тому суд вважає, що забезпечення боєздатності ввіреної йому військової частини в період воєнного стану має більший приорітет ніж вчинення ним дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інетерсів, який виник під час підготовки та направлення ним рекомендаційного листа до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відбору кандидатів для доукомплектування частини на військову службу за мобілізацією на посаду кухаря військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , яка є його близькою особою, а саме дружиною.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що своїми діями він не завдав збитків державним або суспільним інтересам, правам і свободам громадян, шкідливих наслідків внаслідок його вчинення не настало, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Враховуючи вищевикладене, дії ОСОБА_1 належить розцінювати як малозначні, тобто, відповідно до ст. 22 КУпАП, такі, що дають достатньо підстав звільнити його від відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, з огошолошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Беручи до уваги характер дій та особу правопорушника, на думку суду, оголошення усного зауваження буде співмірним із вчиненим діянням та необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення - запобіганню вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 283,284, ч.ч. 1,2 мт. 172-7 КУпАП, ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та оголосити йому усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук