Справа № 203/2517/23
Провадження № 3/0203/1634/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника, адвоката Начиняного В.С., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 926802 від 09.05.2023 року, ОСОБА_1 о 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , зухвало висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному не визнала та пояснила, що сварка із сусідкою ОСОБА_2 виникла у зв`язку із затопленням останньою її квартири. Після зауважень з приводу ситуації, яка сталася між ними, ОСОБА_1 пішла до своєї квартири, але сусідка згодом прийшла до неї вже разом з сином та почали її ображати та штовхати.

Захисник, адвокат Начиняний В.С., зазначив суду, що справу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП України відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки дії його підзахисної не були спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та її захисника, розглянувши матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол та матеріали справи дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення - громадське місце, що потрібно розуміти як частину (частини) будь - якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, за запрошенням або плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони, що закріплено в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV.

Разом із тим, протокол містить лише посилання, що правопорушення вчинено в м. Дніпро, М.М. Шнеєрсона, буд. 1. Однак у ньому, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, не зазначено всіх ознак дрібного хуліганства, а саме: чи вчинено діяння у громадському місці, чи вчинено діяння в присутності сторонніх осіб, і чи були порушені громадський порядок і спокій громадян, та в результаті яких саме дій ОСОБА_1 .

В матеріалах справи, також, є пояснення ОСОБА_3 , однак суд не бере їх до уваги, оскільки не зрозуміло в якості кого вони були надані, так як свідки по справі відсутні.

Крім того, згідно пояснень наданих ОСОБА_1 під час слухання справи, та її письмових пояснень, що знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що конфлікт між сторонами відбувся не на ґрунті хуліганства, а на ґрунті особистих неприязних сусідських відносин, пов`язаних з питаннями проживання в багатоквартирному будинку, а тому, в даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Вказані обставини встановлені і з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 .

Щодо рапортів працівників поліції суд зазначає, що вони не можуть вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Також, до матеріалів справи не додано відеозйомку з портативного відео реєстратора, включення якого, відповідно до п. 5 Наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Отже, до протоколу не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, зокрема, при цьому лише протокол про адміністративне правопорушення, який складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не може вважатися достатнім для встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та висновку про винуватість особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик