Номер провадження: 33/813/711/23
Номер справи місцевого суду: 947/5502/23
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кравченка І.В., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Осипенко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Осипенко О.А. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі відносно нього закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обставини справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №426144, 08 січня 2023 о 06 годині 19 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 , за адресою: м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 90/1, перед перестроюванням із середньої смуги в праву не переконався в безпечності маневру, не надав перевагу в русі автомобілю Chevrolet Bolt, державний номер НОМЕР_2 , який рухався по правій смузі, чим створив аварійну обстановку, внаслідок якої водій Chevrolet Bolt змушена була різко змінити напрямок руху і скоїла наїзд на перешкоду. В результаті ДТП автомобіль Chevrolet Bolt отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками і завдало шкоди майну ТОВ «Сокар».

В протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1; п.10.3 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд своєю постановою від 24 березня 2023 року визнав ОСОБА_1 невинуватим за ст.124 КУпАП та закрив провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Осипенко О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того просила:

-дослідити та прослухати аудіозапис судового засідання від 24 березня 2023 року в частині допиту потерпілої ОСОБА_2 ;

-викликати в судове засідання та допитати свідків ОСОБА_3 та т.в.о. інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 ;

-дослідити відеозапис «Безпечне місто» події ДТП;

-зобов`язати УПП в Одеській області скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила, що первина апеляційна скарга була подана нею через систему «Електронний суд» 30 березня 2023 року, тобто з дотриманням 10-ти денного строку на оскарження.

07 квітня 2023 року на електрону адресу представника потерпілої надійшов лист з постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року про повернення апеляційної скарги, в зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не було додано документів, які підтверджують повноваження адвоката.

Разом з тим висновок апеляційного суду не відповідає дійсності, оскільки до апеляційної скарги адвокат Осипенко О.А. надала ордер №1236553 від 30.03.2023 року, в якому вказано, що договором про надання правової допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

За таких обставин адвокат Осипенко О.А. повторно подала в інтересах потерпілої апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом не повно.

Суд першої інстанції дав невірну оцінку діям ОСОБА_1 , не направив матеріали справи для складання додаткового протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілої ОСОБА_2 адвоката Осипенко О.А. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кравченко І.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржену постанову без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будучи допитаною в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 показала, що 08 січня 2023 вранці вона їхала на роботу на автомобілі Chevrolet Bolt, державний номер НОМЕР_2 , по вулиці Космонавта Комарова в напрямку вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі. Рухалась вона в крайній правій смузі. В той час, коли вона проїжджала біля АЗС «Сокар», автомобіль ЗАЗ Lanos, який рухався у середній смузі почав повертати в її смугу, як вона вважає, для того щоб здійснити заїзд на АЗС. Вона змушена була різко повернути вправо, заїхала на бордюр та здійснила зіткнення із дорожнім знаком.

За даним фактом поліцейським був складений протокок про адміністративне правопорушення серії ААД №426144 від 12 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

З фабули протоколу убачається, що 08 січня 2023 о 06 годині 19 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 , за адресою: м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 90/1, перед перестроюванням із середньої смуги в праву не переконався в безпечності маневру, не надав перевагу в русі автомобілю Chevrolet Bolt, державний номер НОМЕР_2 , який рухався по правій смузі, чим створив аварійну обстановку, внаслідок якої водій Chevrolet Bolt змушена була різко змінити напрямок руху і скоїла наїзд на перешкоду. В результаті ДТП автомобіль Chevrolet Bolt отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками і завдав шкоди майну ТОВ «Сокар».

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з протоколом і перед маневром повороту він переконався у безпечності руху та здійснив перестроювання з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим будь-які інші належні та допустимі докази, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом, доводи винуватість ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Зокрема схема місця ДТП додана до протоколу про адміністративне правопорушення не має жодного доказового значення, оскільки на ній зафіксовано лише місце розташування автомобіля Chevrolet Bolt після ДТП, місце його зіткнення з перешкодою та напрямок руху.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначена схема ДТП взагалі не містить інформації про напрямок руху та перестроювання іншого автомобілю ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а тому на підставі вказаного доказу неможливо встановити факт, або відсутність факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

На відеозаписі з камер спостереження АЗС «Сокар», який міститься в матеріалах справи також не зафіксована дорожня обстановка, яка передувала наїзду автомобілем Chevrolet Bolt на перешкоду.

При цьому, з матеріалів справи убачається, що на автомобілі ЗАЗ Lanos державний номер НОМЕР_1 взагалі відсутні будь-які механічні пошкодження і контакт між вказаним автомобілем з автомобілем Chevrolet Bolt під керуванням ОСОБА_2 не відбувся, однак обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАп є механічні ушкодження чи матеріальний збиток, які були завданні внаслідок порушення правил дорожнього руху учасником ДТП.

В своїх письмових пояснення ОСОБА_2 зазначала про те, що внаслідок різкого повороту праворуч вона своїм автомобілем Chevrolet Bolt в`їхала на бордюр та збила дорожній знак.

Такий маневр вона здійснила внаслідок того, що автомобіль ЗАЗ Lanos під керуванням ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію.

За таких обставин в апеляційній скарзі представник потерпілої просила апеляційний суд зобов`язати УПП в Одеській області скласти відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП (створення аварійної обстановки).

Апеляційний суд визнає такі вимоги безпідставними оскільки, чинний КУпАП не наділяє суд апеляційної інстанції повноваженнями надавати вказівки уповноваженим особам управління патрульної поліції складати відносно громадян протоколи про адміністративні правопорушення за фактом порушення ними Правил дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Разом цим в матеріалах даної справи відсутні належні, допустимі та переконливі докази, які б в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводи, що діях ОСОБА_5 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду представник потерпілої просила дослідити та прослухати аудіозапис судового засідання від 24 березня 2023 року в частині допиту потерпілої ОСОБА_2 ; викликати в судове засідання та допитати свідків ОСОБА_3 та т.в.о. інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 ; дослідити відеозапис «Безпечне місто» події ДТП.

Крім того безпосередньо під час апеляційного розгляду представник потерпілої заявила клопотання, в якому просила витребувати з військової частини НОМЕР_3 відеозапис події на проїзній частині дороги за адресою: АДРЕСА_2 у проміжок часу з 06 год. 10 хв. до 06 год. 20 хв.

В задоволенні вказаних клопотань апеляційним судом було відмовлено, оскільки вони не заявлялись під час розгляду справи в суді першої інстанції, а за наслідками перегляду справи апеляційний суд покликаний не стільки самостійно встановити фактичні обставини справи, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції.

Позитивне вирішення клопотань є правом, а не обов`язком суду, унаслідок чого відмова у задоволенні клопотання потерпілої сторони не є порушенням права на захист.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника потерпілої сторони апеляційний суд керувався і практикою Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В рішенні по справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права на порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставини апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Осипенко О.А є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Осипенко О.А. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі відносно нього закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко