ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1061/23 Справа № 187/613/23 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Глущенка О. О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 03.04.2023 о 16:20 в смт Петриківка вул. Комуністична керував автомобілем ВАЗ 21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager ARBL 0905 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відео запис. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, пославшись на очевидно недопустимі докази, які не узгоджуються з положеннями відомчої інструкції працівників поліції про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він керував автомобілем на вулиці Комуністичній в смт. Петриківка, однак такої вулиці наразі не існує та в протоколі відсутній номер будинку, а в графі "свідки" зазначено "б/к", що є незрозумілим, що означає такий запис та є порушенням вимог інструкції з оформлення матеріалів. Також, на його думку, в протокол внесено додаткові записи після його складання, оскільки рапорт працівника поліції та диск з відеозаписом були виготовлені після його складання.

Крім того, зазначає, що працівниками поліції було грубо порушено, а суд першої інстанції не звернув увагу на п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, відповідно до якого, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, оскільки поліцейській не залучали свідків для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, всупереч вимог ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом та після складання протоколу про адміністративне правопорушення він продовжив керувати транспортним засобом.

Зазначає, що суд першої інстанції у своїй постанові безпідставно посилається на відеозапис з грудної камери, однак такий відеозапис не створювався та до матеріалів справи не долучався, оскільки не передбачений інструкцією.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміст яких зводиться до невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам відомчої інструкції, а також про порушення норм процесуального права, а саме не залучення двох свідків, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №449301 від 03 квітня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 квітня 2023 року та відеозаписом з портативного відеореєстратора патрульних поліцейських.

Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на оптичному диску слідує, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та пред`явлено вимогу вийти з автомобіля, повідомивши останньому, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився від проходження такого огляду. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, на запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Усупереч доводів апеляційної скарги матеріали справи про адміністративне правопорушення складені у повній відповідності вимогам інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 в провину, з посиланням на конкретний пункт правил дорожнього руху, який порушив останній та з зазначенням положення Закону за яким настає адміністративна відповідальність.

Зазначення у протоколі у графі "свідки" "б/к" що означає відоезапис з боді-камер патрульних поліцейських, обумовлений законодавчими змінами до порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 4 Порядку, ст. 266 КУпАП), який допускає його проведення за відсутності свідків, при умові проведення відеофіксації, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незалучення свідків працівниками поліції не узгоджуються з вимогами закону.

Неприйнятними є також й доводи ОСОБА_1 щодо невиконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП в частині відсторонення його від керування, оскільки як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення у останнього було вилучено посвідчення водія. Більше того, в апеляційній скарзі не зазначено, як зазначена обставина впливає на наявність або відсутність в його діях порушень п. 2.5 ПДР України.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, які були б наслідком закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного тлумачення положень закону та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а також власної переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Отже, при розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун