Номер провадження: 33/813/771/23
Номер справи місцевого суду: 509/329/23
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано виннною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 22 березня 2023 року вперше подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 як таку, що подана після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала не заявила клопотання про поновлення цього строку.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подала до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року, а не постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області, скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначила, що копію оскаржуваної постанови отримала лише 16 березня 2023 року безпосередньо в суді першої інстанції, у зв`язку із чим була позбавлена можливості належним чином реалізувати своє право на апеляційне оскарження у встановлені законом строки.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення щодо оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення містить частина друга статті 294 КУпАП, якою, серед іншого, також передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на матеріали справи, постанову суду винесено 14 лютого 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється із зазначеної дати та закінчився 24 лютого 2023 року.

Відповідно до відбитку календарного штемпеля на доданому до апеляційної скарги конверті вперше її подано 22 березня 2023 року, а отже із пропуском встановленого статтею 294 КУпАП строку і без порушення питання про його поновлення.

Вдруге апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження подано 12 квітня 2023 року після її повернення постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року (а.с. 14, 21-22, 26-30).

Заявивши про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 не зазначила про існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення нею необхідних процесуальних дій (отримання копії постанови суду та її оскарження) у визначений законом строк, не залежали від її волевиявлення, та виникли протягом строку, який пропущено.

Натомість, з огляду на зміст складеного 14 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, її було повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 14 лютого 2023 року в приміщенні Овідіопольського районного суду Одеської області. Особистий підпис ОСОБА_1 свідчить про її ознайомлення з місцем та часом розгляду справи та про отримання нею другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3)

Доказів про те, що судом чинились будь-які перешкоди в отриманні інформації чи копії судового рішення після оголошення в межах строку на апеляційне оскарження, скаржником не надано, і на такі обставини вона не посилається.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Тобто сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки жодних обставин, які можуть свідчити про наявність перешкод для подання апеляційної скарги у визначені законом строки у клопотанні ОСОБА_1 зазначено не було, а одне лише посилання на неотримання копії постанови суду без належного обґрунтування фактичної неможливості своєчасного звернення до суду не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано з пропуском передбаченого частиною другою статті 294 КУпАП строку, а зазначені у клопотанні обставини, які стали причиною вчинення необхідної процесуальної дії (подання апеляційної скарги) після закінчення десятиденного строку, належним чином не обґрунтовані, тому не можуть бути визнані поважними, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що предметом апеляційного оскарження у справі є постанова судді Овідіопольського районного суду Одеської області, а в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області, що свідчить про допущену в резолютивній частині апеляційної скарги описку, яка підлягає виправленню скаржником у разі повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.В. Пузанова