Справа №: 452/1196/23
П О С Т А Н О В А
23 червня 2023 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Карнасевич Г.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 330818 від
17 березня 2023 року о 13 год. 22 хв. в с. Ралівка Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «КIA - SORENTO», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Ствердив, що 17.03.2023 року
о 13 год. 22 хв. в с. Ралівка Самбірського району Львівської області транспортним засобом автомобілем марки «КIA - SORENTO», державний номерний знак НОМЕР_1 не керував. Автомобіль був припаркований на узбіччі дороги. За кермом він не перебував.
Представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Ловінський Д.В. в судовому засіданні із зазначеними у протоколі обставинами не погодився, заперечив вину
ОСОБА_1 у вчиненні данного адміністративного правопорушення, про що подав письмове заперечення, в якому зазначив наступне:
17.03.2023 року, орієнтовно о 13 год., ОСОБА_1 приїхав в якості пасажира зі своїм кумом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у передмістя міста Самбора, неподалік
с. Ралівка Самбірського району Львівської області, так як кум хотів винайняти будиночок біля лісу в оренду на свята.
ОСОБА_2 залишив автомобіль на обочині траси, а сам направився до будинку, розташованого в с. Ралівка Самбірського району, який бачив в оголошенні і про огляд якого домовився із власником, а він з другом ОСОБА_3 залишилися в салоні автомобіля.
Через кілька хвилин приїхали працівники поліції та, спираючись на воєнний стан, пояснили, що вони для них виглядають підозріло, тому провели обшук в даному автомобілі,
в ході якого повитягували всі речі на землю та ретельно обшукали увесь автомобіль,
провели у них особисті обшуки. Не знайшовши зброї та заборонених речей, наказали ОСОБА_4 забрати автомобіль, посилаючись, що той знаходиться поблизу нафтопроводу, і переставити на іншу частину дороги. У випадку відмови, пригрозили складенням протоколу про невиконання законних вимог працівників поліції. На його пояснення, що він не є ні водієм, ні власником даного транспортного засобу і він не знає, як у ньому заходиться двигун, бо автомобіль обладнаний системою захисту від викрадення, пригрозили одягнути кайданки та доставити у відділ поліції.
Тоді він зателефонував власнику автомобіля і повідомив, що їх затримали працівники поліції, проводять обшук в автомобілі і вимагають його перепаркувати. Так як на трасі був поганий зв`язок, йому не вдалося пояснити, що відбувається. Кум злякався, що їх забирають у відділ, пояснив, як завести автомобіль і сказав, щоб вони зателефонували йому, коли все вирішиться.
Через кілька хвилин йому все ж вдалося завести автомобіль та на вимогу працівників поліції його переставити подалі від стратегічного об`єкту нафтопроводу, про який повідомили поліцейські.
Після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати у медичний заклад для проходження тесту на стан сп`яніння, на що він погодився, але попросив працівників поліції, щоб вони доставили його назад після огляду, на що працівники поліції повідомили, що вони не таксі і назад його не привезуть. Рекомендували йому відмовитися від проходження медичного освідування і поради, що у відмови зможе все пояснити в суді.
Працівники поліції впродовж усієї розмови неодноразово схиляли його довідмови проїхати з ними в медичний заклад,не роз`яснивши наслідківтакої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На його чисельні запевнення, що автомобілем не керував, а приїхав туди в якості пасажира, не реагували, як і на його прохання дозволити скористатись послугами адвоката чи проконсультуватися хоча б щодо даної ситуації з батьками. Викликати адвоката йому заборонили, як і заборонили подзвонити батькам, а, навпаки, наполегливо вимагали відмовитися від проходження огляду, неодноразово перепитуючи чи відмовляється він, з грубою наказовою інтонацією, однак від проходження огляду він не відмовлявся і продовжував просити працівників поліції дати можливість проконсультуватися хоча б з батьками, які більш обізнані в юридичних питаннях. Після чого працівник поліції сам зробив висновок, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зважаючи на те, що відмови від огляду він так і не озвучив.
Вислухавши учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу наступного висновку.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення, має бути належним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 2, ч. 3ст. 266 КУпАП оглядводія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.7 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Для встановлення події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно зафіксувати факт виявлення правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом збирання доказів у тому числі фіксації події правопорушення, а саме факту керування транспортним засобом водієм, у якого є ознаки алкогольного сп`яніння, і подальшої процедури проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження такого огляду.
У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 330818 від 17.03.2023 року, рапорт, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозапис, розміщений на DVD-диску.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Однак у справі немає документального підтвердження правомірності такої йогозупинки, що суперечить ЗУ «Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, неправомірними.
З урахуванням приписів ст. 266 КУпАП та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103, відмова від поїздки в закладах охорони здоров`я є правомірною, якщозперед цим працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.
Оскільки пропонувати проїхати до медичного закладу працівники поліції вправі лише в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки, або відмови пройти такий огляд саме на місці, а ніякого огляду на місці зупинки проведено на було, працівники поліції не пропонували проходити огляд на місці зупинки, тим більше, що даний транспортний засіб вони не зупиняли, доказу проведення, або пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки у матеріалах справи відсутні.
Вимога працівників поліції проїхати з ними до лікарні є незаконною та передчасною і може вимагатися лише у випадку, якщо особа не згодна з результатами огляду на місці зупинки, або відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Жодного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу громадянину ОСОБА_1 не пропонували проходити, даний автомобіль працівники поліції не зупиняли, оскільки водій ОСОБА_2 залишив його запаркованим на узбіччі до приїзду працівників поліції. Однак провели незаконний обшук в автомобілі, спираючись на режим воєнного стану, та пропонували проїхати з ними до медичного закладу, без попереднього проведення огляду на стан сп`яніння на місці.
В підтвердження вищеописаних обставин в матеріалах справи знаходяться два уривки відеозаписів №1та№2, які були зняті на невідомий технічний засіб з екрану монітора, з метою приховати від суду дійсні обставини справи, що грубо порушує Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.
Оскільки в протоколі дані відеозаписи, як доказ не зазначені і не описані, та мають явні ознаки підробки та монтажу, так як вони були отриманий після складання протоколу, шляхом відеозйомки екрану монітора, то відповідно його не можна брати до уваги оскільки докази мають здобуватися в порядку, передбаченому законом.
Отже, у матеріалах справи відсутні допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушенням ним ПДР. Виконання вимоги працівників поліції здійснити рух на автомобілі доводить те, що ОСОБА_1 не міг перебувати в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в протилежному випадку відповідальність повинен нести працівникполіції, який вимагав у особи, яка на його думку, знаходиться у нетверезому стані здійснити рух транспортним засобом.
Крім того, в матеріалах справи наявні докази правової необізнаності гр. ОСОБА_1 , який просив надати йому можливість проконсультуватися з адвокатом, або з батьками, але працівники поліції заборонили йому це зробити, чим порушили його законні права.
При складанні протоколу йому не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права особи на правовий захист, такий протокол не може братися до уваги для доведеності вини особи, так як містить істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу.
Також поліцейський, маючи підстави вважати, що ОСОБА_1 керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння в порядку ч.1ст.266 КУпАП, мав бути відстороненийвід керування автомобілем, однак такого зроблено не було.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.
Частиною 3 статті 258 КУпАП встановлено, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, згідно якої постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (постанова КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищевказане, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться належними та беззаперечними доказами, а відтак, докази на доведення вини ОСОБА_1 в ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відсутні.
Направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення ОСОБА_1 ПДР, а тому не є належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність будь-яких доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, відсутність підстав зупинки транспортного засобу, відсутність допустимих доказів керування транспортним засобом , як і за документування факту керування автомобілем.
У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту., обто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 266 276, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и л а:
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя