П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень 00 копійок) грн., в дохід держави.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постановою суду визнано доведеним те, що 22.05.2023, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт з дружиною ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою, кидався в бійку, хапав за обличчя, чим скоїв насильство в сім?ї, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30.05.2023 щодо нього, а провадження у справі закрити, оскільки протиправних дій, зазначених у поясненнях його дружини щодо неї, він не вчиняв.

А саме, як указує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, після народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина перебуває у стресовому емоційному стані і через зазначені обставини та тривалу відсутність сну, вона не могла у момент досліджуваних подій усвідомлювати свої дії та знаходилась під впливом своєї матері, що і стало причиною конфлікту з викликом працівників поліції, яким надали пояснення, що слугували підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує про порушення його права на захист, бо жодних повісток про виклик до суду до нього не надходило, а тому він не надавав пояснень у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка просила закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримані.

А саме, за визначенням ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці правопорушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності, як указано в ч. 2 цієї норми закону.

У свою чергу, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суб?єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 276373 від 22.05.2023, в цей день, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив дії психологічного, фізичного та економічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, хапав за обличчя, виганяв з квартири босою, штовхав ОСОБА_2 , яка приходиться йому дружиною, під час була присутня малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1).

Предметом розгляду у суді першої інстанції можуть бути обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, яким суд і надає оцінку як таким, що можуть свідчити про вчинення адміністративного правопорушення.

Між тим, суд визнав доведеним те, що ОСОБА_1 , за вказаних обставин, вчинив конфлікт з дружиною ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою, кидався в бійку, хапав за обличчя, чим скоїв насильство в сім?ї, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 8).

Отже, з обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд знайшов доведеним, що під час подій 22.05.2023 ОСОБА_1 не виражався нецензурною лайкою, а ображав дружину ОСОБА_2 , а також хапав її за обличчя.

Водночас, як у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про те, яке ж насильство своїми діями вчинив ОСОБА_1 : психологічного, фізичного чи економічного характеру, перерахувавши всі три їх види, так і суд в постанові не конкретизував, яке ж саме насильство учинив ОСОБА_1 , встановивши узагальнюючи, що він скоїв насильство.

Не є мотивованим в судовому рішенні і те, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 стосовно дружини ОСОБА_2 учинив насильство, бо зі змісту судового рішення від 30.05.2023 стосовно ОСОБА_1 випливає, що доказом вини останнього є протокол та заява потерпілої, без розкриття їх змісту.

Пояснень ОСОБА_1 матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення щодо нього - не містять.

Не опитувався ОСОБА_1 і судом першої інстанції.

Разом з тим, як видно з судової повістки про повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи об 11 год. 00 хв. 30.05.2023 щодо нього, вона була сформована 29.05.2023 (а.с. 7).

Проте і ОСОБА_1 не вказав на те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього 22.05.2023 він цікавився про розгляд відомої йому справи, яка після надходження до суду 29.05.2023 (а.с. 5, 6), повинна бути розглянута протягом доби за приписами ч. 2 ст. 277 КУпАП.

А тому, оскільки протокол був складений в присутності ОСОБА_1 , під час чого він вказав, що пояснення надасть в суді (а.с. 1), у суду апеляційної інстанції не має підстав вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , ще і за тим, що він вже 05.06.2023 уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом Зайцевим О.В. (а.с. 11, 13), який ознайомився з матеріалами справи (а.с. 10), сама ж апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 була направлена з м. Дніпро 08.06.2023 згідно трекінгу № 02 8 (а.с. 14, 15).

Що завадило ОСОБА_1 укласти угоду з адвокатом безпосередньо після подій 22.05.2023 - з апеляційної скарги не видно.

Отже, слід визнати, що сторона захисту використовує свої права за власним розсудом.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 , дійсно 05.05.2023 вона народила сина.

Пологи в неї були важкі і у неї станом на 22.05.2023 був гормональний збій та вона не в повній мірі сприймала оточуючі події, дуже емоційно реагуючи на них, ще і за виснаженням, оскільки дитина по ночах не спала.

22.05.2023 вона попросила чоловіка щоб прийшла її мама, проте чоловік ОСОБА_1 заперечив, після чого вона емоційно відреагувала на цю відмову, з чого і розпочався конфлікт.

Вона голосно кричала і дійсно чоловік брав її за обличчя, фактично затуляючи рота, але вона не відчувала, що цей дотик був з силою.

Вона працівників поліції не викликала, бо вирішила, що конфлікт вичерпаний.

Поліцію викликала її-потерпілої мама, яка під час конфлікту перебувала з нею на зв?язку.

Дійсно за її згодою вона поміщалася до кризової кімнати на десять днів, проте вже через чотири години вона з дитиною повернулася додому.

Просила не розглядати її заяву (а.с. 2).

ОСОБА_1 також суду апеляційної інстанції вказав, що все, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення записано з заяви дружини ОСОБА_2 від 22.05.2023, яка неправильно сприймала події, яких насправді не було.

Інших будь-яких доказів щоб свідчили про вчинення дій ОСОБА_1 , які за змістом п. 3 ст. 1 ЗаконуУкраїни "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 № 2229-VІІІ, з послідуючими змінами, та диспозиції ч. 1 ст. 173-2КУпАП. могли бути розцінити як домашнє насильство, в матеріалах справи не має.

За викладеним, у сукупності, слід дійти висновку, що у справі відсутні переконливі докази, якими можуть вказувати на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У свою чергу, у рішеннях ЄСПЛ, зокрема в справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 зазначено, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Підводячи підсумки, дослідивши всі докази у провадженні, слід дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, щоб могли бути розцінені як вчинення домашнього насильства, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постановити про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У разі якщо ОСОБА_1 сплачений судовий збір він підлягає поверненню ОСОБА_1 .

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У разі сплати ОСОБА_1 судового збору, він підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька