КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1235/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою, стягнуто зОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, 14.07.2022 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві у Наводницькому парку на виїзді на Набережне шосе, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року у справі № 757/23535/22-пскасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ним постанова є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на положення ст.ст. 130, 247, 251, 252, 266, 272, 280 КУпАП, апелянт вважає, що в порушення вказаних норм, судом не вирішено питання та не взяті до уваги порушення щодо неправильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неналежного та не всебічного розгляду справи.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі.

Суд першої інстанції, як стверджує апелянт, не звернув уваги на ці порушення, а також те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, закономірно, оскільки не був водієм, не здійснював керування транспортним засобом.

Крім того, безперервний відеозапис фіксації про обставини вчинення, виявлення адміністративного правопорушення, не проводився, що є порушенням Інструкції, а також під час здійснення поліцейськими всіх процесуальних дій, ними не було запрошено свідків. Протокол про адміністративне правопорушення не містить у собі посилань на долучення до протоколу відеозапису з портативного відео реєстратора поліцейського, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які детально наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в протоколі не підтверджують його вини, що відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; допитавши під час апеляційного розгляду в якості свідка дружину ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в присутності якої відбувалось оформлення щодо її чоловіка протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді, який розглядав справу, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 153514 від 14 липня 2022 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та долученими до нього матеріалами відеозапису з нагрудної камери поліцейського, а й іншими дослідженими під час розгляду справи в суді доказами, зокрема показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які узгоджуються між собою та іншими дослідженими судом доказами.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як прямо передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), з урахуванням положень, передбачених ч. 2 ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен був, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від проходження такого огляду.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скаргиОСОБА_1 про те, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, недоведена належними та допустимими доказами, в тому числі про те, що його не зупиняли поліцейські під час керування транспортним засобом, він не являвся водієм у розумінні Правил дорожнього руху, а тому не повинен був на вимогу поліцейського проходити в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки суддя, який розглядав дану справу, надав правильну правову оцінку наявним у справі доказам, яка, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Що ж стосується пояснень допитаної судом апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , яка являється дружиною ОСОБА_1 та була присутня під час подій, пов`язаних із вчиненням її чоловіком адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони не спростовують правильності висновків судді, наведених в оскаржуваній постанові, оскільки, з урахуванням їх суб`єктивного характеру, так само як і пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не можуть бути визнані достовірними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, враховуючи фактичні дані, отримані в результаті дослідження під час апеляційного розгляду матеріалів відеозапису, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , в сукупності з іншими доказами, на які суддя послався у своїй постанові, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про надуманість версії подружжя ОСОБА_5 , як щодо місця стоянки автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під час їх відпочинку (святкування Дня народження) в одному з ресторанів, розташованих у Наводницькому парку м. Києва, а саме на виїзді з вказаного парку до Набережного шосе, так і щодо обставин їх знаходження біля вказаного автомобіля, коли до них підійшли працівники поліції, оскільки вказана версія не знайшла свого об'єктивного підтвердження іншими доказами, які б не викликали сумнівів у своїй достовірності.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Білоцерківець О.А.