Номер провадження: 33/813/699/23
Номер справи місцевого суду: 523/607/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В., захисника Деренько О.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Згідно оскарженої постанови, 04.11.2022 року, о 22 год 35 хв, ОСОБА_1 , в м. Одесі по вул. Миколаївська дорога, 301, керував транспортним засобом марки «КІА К5», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ОМЦПЗ» ООР, номер висновку 001102, а також приладу «Alcotest Drager 7510» ARLM 0425 (тест №741), результат якого склав 1,15 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема апелянт посилається на наступне:

- посилання суду першої інстанції на те, що судове засідання проведено за відсутності ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки він був присутнім у судовому засіданні;

- протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння складено в порушення інструкції, зокрема поза межами 2 (двох) годин, що підтверджується відеозаписами на боді-камери працівників патрульної поліції;

- відео запис з боді-камер поліцейських не переглядався судом, в той час, як із запису вбачається, що ОСОБА_1 не виявляє жодних ознак сп`яніння та його рухи є скоординованими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Деренько О.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №358633 від 05.11.2022 року, 04 листопада 2022 року, біля 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, 301, керував транспортним засобом марки «КІА К5», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №001102 від 05.11.2022 року (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358633 від 05.11.2022 року ОСОБА_1 власноручно підписав, зазначивши, що не згоден з порушенням.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції 04.11.2022 року о 22 год 35 хв. На місці зупинки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510» ARLM 0425, результат тесту №741 склав 1,15 проміле. Події зафіксовані на ПВР №471809 та №471034.

Зазначені обставини зафіксовані на боді-камери поліцейських, записи яких вивчалися судом під час підготовки до судового розгляду. Від перегляду відеозаписів у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Деренько О.І. відмовились.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із відеозаписів боді-камери поліцейських вбачається, що водій ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager», показники якого зафіксували 1,15 ‰.

На місці зупинки ОСОБА_1 висловив свою незгоду із результатами проведення огляду, атому поліцейськими останнього було направлено для проходження огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, слід констатувати, що з відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 04.11.2022 року, зокрема керування ОСОБА_2 автомобілем, проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та встановлений факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, а тому відеозапис беззаперечно підтверджує викладені в протоколі відомості та поза розумним сумнівом доводить вину правопорушника.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимими.

З урахуванням наведеного, зміст подій зафіксованих на відеозаписах повністю узгоджується з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_2 та захисником суду не надано.

В свою чергу, після отримання результатів приладу «Alcotest Drager 7510» ARLM-0425 на місці зупинки, ОСОБА_1 забажав пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Розділу І Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Розділу І Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Розділу І Інструкції №1452).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (пункт 9 Розділу ІІ Інструкції №1452).

Відповідно до записів з боді-камер поліцейських та Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного 05.11.2022 року о 02 год. 25 хв. лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_3 , ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції 05.11.2022 року, о 00 год. 00 хв., тобто в межах двох годин з моменту виявлення правопорушення.

За наведених обставин, посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції порушено вимоги інструкції №1452 суперечать матеріалам справи, оскільки ОСОБА_1 на виконання вимог п.9 Розділу ІІ Інструкції був доставлений до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновком №001102 від 05.11.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Апеляційним судом не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідали вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Доводи захисника стосовно порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.3, 4 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.8, 9 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п.15, 16 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». (п.17, 18 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.20 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452).

З матеріалів справи вбачається, що враховуючи незгоду ОСОБА_1 з результатами проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, поліцейські доставили водія для проведення огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я в межах двох годин з моменту встановлення підстав для такого доставлення, а саме до КНП «ООМЦПЗ» ООР. За результатами огляду на стан сп`янння в медичному закладі встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2022 року.

Відповідно до відеозапису з боді-камер поліцейських вбачається, що після доставлення ОСОБА_1 до КНП «ООМЦПЗ» ООР, о 00:00 год 05.11.2022 року, останній був оглянутий лікарем, зокрема повторно проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest Drager», за результатами якого було встановлено показник у 0,74‰.

Крім того, в медичному закладі лікарем у ОСОБА_1 були відібрані біологічних зразки для підтвердження виявлених ознак сп`яніння. За результатами проведених досліджень складено висновок про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому, п. 7 Розділу ІІІ Інструкції №1452 передбачає обов`язкове проведення лабораторних досліджень саме на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а в даному випадку йдеться про стан алкогольного сп`яніння, що не є тотожними поняттями.

Пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Відповідно до п.14 Розділу ІІІ Інструкції обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Тобто, Інструкцією регламентовано обов`язкове проведення лабораторних досліджень саме на визначення наркотичного засобу, психотропної речовини, або щодо водія учасника дорожнього руху внаслідок ДТП, який перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами, а в даній справі для підтвердження чи спростування стану алкогольного сп`яніння проведення лабораторних досліджень не було обов`язковим.

Крім того, відповідно до п.10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (в редакції від 28.10.2015 року, що була чинною на час скоєння адміністративного правопорушення) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Тобто, згідно вказаного Порядку, в даному випадку також не передбачено обов`язкового проведення лабораторних досліджень, а перевірка лікарем стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» було проведено також з дотриманням двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Таким чином, ні на час скоєння адміністративного правопорушення та відповідно часу проведення огляду, ні на час розгляду справи суддею першої інстанції та апеляційним судом, вищевказані Інструкція №1452 та Порядок №1103 не передбачали обов`язкового проведення лабораторних досліджень лікарем при проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а тому і отримані результати лабораторного дослідження на підставі аналізу сечі після спливу двох годин з моменту проходження медичного огляду на місці зупинки, не є обов`язковими при наявності проведеного дослідження лікарем за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, в даному випадку «Драгеру», є достатніми для підтвердження наданого ним висновку щодо стану алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, твердження ОСОБА_1 щодо визнання неналежним та недопустимим доказом висновку №001102 від 05.11.2022 року, апеляційний суд визнає безпідставними.

Апеляційний суд також звертає увагу, що враховуючи не погодження ОСОБА_1 та його захисника із вказаним висновком, суду не надано доказів того, що водій транспортного засобу чи його захисник скористалися правом його оскарження у встановленому законодавством порядку, що передбачено п.14 Порядку №1103.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що поліцейськими на місці зупинки та медичними працівниками в закладі охорони здоров`я було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та його захисника про неповне з`ясування суддею першої інстанції обставин справи, а також про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються дослідженими судом доказами.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер, обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський