Єдиний унікальний номер 725/2742/23
Номер провадження 3/725/1220/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за учасю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

захисника Павчука І.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД № 387465 від 12 березня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 12 березня 2023 року в 00 год. 37 хв. керував транспортним засобом марки Toyota C-HR HIBRI, номерний знак НОМЕР_1 у м. Чернівці по вул. Головна, 245 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом водія відсторонено.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України й відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 12 березня 2023 року він перебував з батьком у м. Чернівці, який на той час потребував лікування. До м. Чернівців приїхав із своїм водієм, однак в подальшому водія відпустив та мав залишитися у м. Чернівці на ночівлю. Однак, 11 березня 2023 року, вже пізно увечері йому зателефонував заступник голови Хмельницької обласної державної адміністрації з питань інфраструктури, будівництва, енергетики, житлово-комунального господарства, охорони здоров`я та здійснення заходів з децентралізації ОСОБА_2 та повідомив, що у зв`язку із черговим масованим ракетним обстрілом Хмельницької області зранку13 березня 2023 року має відбудеться термінове засідання ради оборони Хмельницької області й відповідно з метою необхідності завчасного обговорення нагальних питань порядку денного ради оборони він повинен терміново прибути до м. Хмельницького. З метою необхідності виїзду до м. Хмельницького, ним прийнято рішення терміново виїжджати, у зв`язку із чим він взяв у свого знайомого у тимчасове користування транспортний засіб та виїхав. Разом з тим, рухаючись по м. Чернівці, його було зупинено працівниками поліції. Зупинка відбулася не на блок пості, а на вулиці Головна у м. Чернівці. При цьому, причина зупинки була визначена як порушення комендантської години, однак поряд із цим, як до зупинки його транспортного засобу, тай й в подальшому, протягом більше як двох годин, працівники поліції не здійснювали будь-яких дій щодо зупинки інших транспортних засобів, які проїжджали повз місце його зупинки, не зважаючи на те, що діяла комендантська година. Оскільки він не мав реєстраційних документів на транспортний засіб, його було притягнуто до відповідальності й відповідно винесено постанову, з якою він погодився та сплатив штраф. В подальшому, після винесення постанови, один із працівник поліції (екіпажу) повідомив йому, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд. Однак, поряд із цим, інший працівник поліції при розмові із колегою повідомляла, що вона не бачить у нього будь-яких ознак сп`яніння, на що її напарник продовжував настоювати на своєму.

Також вказав, що будучи свідком того, що протягом того часу, коли працівники поліції складали у відношенні нього постанови про порушення ПДР, ними з метою перевірки документів та порушення комендантської години не було здійснено жодної зупинки інших транспортних засобів, які рухалися повз них й відповідно зважаючи та таку їх поведінку та розмову між ними щодо виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, сприйняв пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння як своєрідну провокацію й відповідно відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак надав свою згоду на проходження огляду в медичному закладі. Крім того, звернув увагу на те, що він неодноразово надавав свою згоду на огляд у лікаря, однак весь час йому телефонував його заступник і він постійно був з ним на зв`язку й відповідно не міг належним чином реагувати на ситуацію, яка склалася.

В подальшому, на місце зупинки його транспортного засобу приїхав керівник даного екіпажу поліції, якому він повідомив, що йому терміново необхідно їхати до м. Хмельницького, на що останній запропонував йому підписувати відмову від проходження огляду та спокійно їхати по своїх справах й відповідно не в повній мірі розуміючи наслідків такої відмови та необхідності терміново їхати до м. Хмельницького, погодився на складання протоколу.

Звернув увагу суду й на те, що працівники поліції перед складанням протоколу та пропозицією пройти огляд в лікарні, не надали йому відповідного направлення на огляд. В подальшому, оцінивши ситуацію яка склалася, він по дорозі до м. Хмельницького від інших працівників поліції отримав направлення на огляд, на підставі якого здав аналіз крові й відповідно зразки його крові були направленні до відповідної експертної установи, згідно висновку якої він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Просив провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Павчук І.С. заперечуючи проти складеного у відношенні ОСОБА_1 протоколу подав клопотання про закриття провадження в справі.

В обґрунтування поданого клопотання вказував, що зібрані по справі докази є неналежними та не підтверджують вину ОСОБА_1 , а тому в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зокрема, вказував, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Разом з тим, працівниками поліції при складанні відповідних матеріалів та проведенні процедури огляду водія на визначення стану сп`яніння був недотриманий Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, а також положення ст. 266 КАУпАП.

Зокрема, звернув увагу суду на те, що старшим інспектором роти № 3 БУПП в Чернівецькій області лейтенанткою поліції Ткачук Т.В. було порушено пп. 7, 10 розділу 2 Інструкції, оскільки нею не було складено акт огляду на стан сп`яніння в двох примірниках (відразу виписувався в одному екземплярі, один з яких мав бути вручений водію. Крім того, працівник поліції ОСОБА_3 заповнювала даний акт виключно за вказівкою лейтенанта поліції, вказуючи у ньому дані щодо ознак сп`яніння. При цьому, згідно відеоматеріалу part_0000_export-146b7 час по трекеру 00:15:27 вона впевнено вказувала, що «алкоголем не чути». Однак лейтенант поліції ОСОБА_4 наполегливо та переконуючи (і як старший за посадою фактично надає вказівку) вказував, що чути і все. (Відео part_0000_export-146b7.mp4 00:15:27).

Також суду вказав, що у порушення Порядку, ні акт огляду, ні направлення не оголошувались ОСОБА_1 , і більше того навіть не вручалися йому. Ці документи інспекторка ОСОБА_3 перед самим підписанням протоколу тримала окремо від матеріалів справи та надала їх для підпису ОСОБА_4 , а після того, як ОСОБА_1 відмовлявся підписувати протокол, вона вказані документи забрала і не вкладала у справу, що вказує на те, що направлення та акт огляду ОСОБА_1 навіть не бачив. Таким чином, направлення ОСОБА_1 не надавалося та було складено вже після складення у відношенні нього протоколу, й відповідно такі дії свідчать про порушення процедури направлення водіїв на медичний огляд для визначення стану сп`яніння. А отже, не зважаючи на те, що згідно вимог чинного законодавства вимога проходження огляду в медичному закладі здійснюється шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я та сама по собі усна відмова водія від огляду чи незгоди водія з його результатами не є підставою для складення протоколу за статтею 130 КУпАП, без попереднього вручення направлення, а тому протокол складений у відношенні ОСОБА_1 працівниками поліції є таким, що складений без дотримання вимог законодавства.

Також звернув увагу суду на те, що заступник командира взводу лейтенант поліції Іоніцой С.Е. здійснив підтасування години та хвилин точний час направлення з метою приховання, невиконання вищезазначених вимог, оскільки всі документи адміністративної справи заповнювались одночасно.

Вважає, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є недопустимим та неналежним доказом і не може бути покладено в обґрунтування доведеності вини особи, а відтак наявні усі правові підстави для визнання направлення судом недостовірним та недопустимим доказом у справі.

Крім того, звернув увагу суду й на те, що протягом багатогодинного спілкування із представниками поліції, а в даному випадку було аж 3 екіпажи, командир роти ОСОБА_5 фактично запропонував ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, що пришвидшить оформлення документів, і як наслідок викликання в уяві водія найкращого розвитку подій й відповідно вважає, що також поведінкою працівник поліції вводить в оману водія з метою спонукання останнього до вигідних для працівника поліції дій, створюючи у водія хибний напрямок дій, оскільки будь-яка особа прагне до скорочення варіанту розвитку неприємних для нього подій.

Разом з тим, ОСОБА_1 при розмові з працівниками поліції жодного разу не вказав, що він відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Навіть в присутності командира роти ОСОБА_5 зазначив, що «звичайно» пройде (файл export-rq4sh.mp4 02:42 запису на звичайному відтворювачу або за даними камери 01:21:18 або 00:17:53 бодикамера іншого поліцейського ( ОСОБА_6 ))

Також вказував на те, що при складенні протоколу, працівники поліції діяли упереджено, що підтверджується тим, що перед зупинкою ОСОБА_1 , працівники поліції зупинили іншого водія, у якого навіть документи не перевірили, а на розгляд справи у відношенні ОСОБА_1 були викликані три екіпажи разом із командиром роти. При цьому, в період розгляду справи у відношенні ОСОБА_1 проїжджало безліч інших машин, які не зважаючи на комендантську годину навіть не зупинялися, а поведінка поліцейського ОСОБА_4 вказує на те, що працівник поліції завчасно мав план скласти відповідний протокол.

Крім того, на підтвердження даної тези є також особиста участь командира роти ОСОБА_5 , який надавав вказівки та вказував, щоб усі матеріали по ОСОБА_1 були складені та відправлені особисто йому і ні в яку групу не відправляти (part_00001_export-146b7 реальний час 01:28:48 або 00:06:15), а тому з цього факту можна дійти висновку про наявність політичного забарвлення з метою компрометації ОСОБА_1 . При цьому, підтвердженням вказаного є й те, що 01:29:50 ОСОБА_7 в розмові з невідомим по телефону говорить про інсайдерську інформацію і далі знову кладе камеру і відходить аби не було запису (export-rq4sh.mp4 реальний час 01:29:55 або 00:11:20).

До того ж, загальним аналізом поведінки ОСОБА_1 можна чітко констатувати, що його стан був адекватний, розмова пряма та логічна, рухи та поведінка відповідають обстановці й відповідно зазначені працівником поліції такі ознаки як поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, зважаючи на мінусову температуру, ніч та сильний вітер, тривалість перебування на вулиці, є безпідставними. Крім того, у порушення Порядку та Інструкції працівники поліції при складанні протоколу та виявленні ознак сп`яніння взагалі не повідомляли ОСОБА_1 про таку ознаку, як різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя почервоніння та її наявність зважаючи на погодні умови взагалі є надуманою.

Вважає, щоматеріалами справи про адміністративне правопорушення також не містять доказів порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Зокрема, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17. Посилаючись на вищевказане, просив провадження в справі закрити.

Свідок ОСОБА_2 , будучи допитаний в ході розгляду справи, суду показав, що 13 березня 2023 року було призначено термінове засідання ради оборони Хмельницької області, яка створена для виконання на території області заходів щодо оборони. Дане засідання було призначено на 9 годину ранку. При цьому, начальник Хмельницької ОВА є головою ради оборони та повинен в обов`язковому порядку бути присутнім на засіданні. Про те, що 13 березня має відбутися дане засідання, він дізнався пізно ввечері 11 березня 2023 року та в терміновому порядку повідомив начальника Хмельницької ОВА ОСОБА_1 , а також повідомив про необхідність вжиття заходів щодо ідготовки до даного засідання та обговорення нагальних потреб та питань військового характеру, які підлягали вирішенню. Зателефонувавши ОСОБА_1 , останній повідомив що перебуває разом із батьком у м. Чернівці та після вирішення питання щодо його подальшого лікування буде вживати заходів щодо термінового виїзду до м. Хмельницького. За домовленістю із ним він повинен був чекати останнього на роботі. Протягом опівночі і в подальшому він постійно перебував на зв`язку із ОСОБА_1 для з`ясування часу його приїзду та саме ОСОБА_1 повідомив його про те, що в м. Чернівці при виїзді з ним відбулась якась незрозуміла ситуація, схожа на провокацію. З телефонної розмови йому стало відомо, що ОСОБА_1 зупинила поліція посеред міста, а не на блок-пості та він повідомляв йому що заходи щодо зупинки були лише щодо нього, не зважаючи на комендантську годину, інші транспортні засоби працівниками поліції не зупинялися, також він повідомив про те, що саме незрозумілі дії працівників поліції змушують його відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснюючи це тим, що таким чином він швидше буде відпущений та зможе поїхати до м. Хмельницького. Також ОСОБА_1 йому повідомив, що на місце події приїхав керівник екіпажу патрульних поліцейських, які його зупинили. При цьому, засідання ради оборони так й не відбулося.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та покази свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, дані відеозаписів з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступного.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст.280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам,передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

З матеріалів адміністративної справи убачається, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 387465 від 12 березня 2023 року, ОСОБА_1 12 березня 2023 року в 00 год. 37 хв. керував транспортним засобом марки Toyota C-HR HIBRI, номерний знак НОМЕР_1 у м. Чернівці по вул. Головна, 245 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом водія відсторонено. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України й відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року,

Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) п. 7 Інструкції)).

При цьому, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3, 6 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, за приписами ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, згідно ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Так, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103).

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

При цьому, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, в яке окрім іншого вносяться дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку безумовно є та обставина, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, та в медичному закладі. Зазначена відмова має бути зафіксована поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, із матеріалів справи убачається, що поліцейським згідно вимог ст.266 КУпАП під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 12 березня 2023 року по вул. Головна, 245.

Після перевірки документів, зокрема водійського посвідчення та встановлення особи, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність реєстраційних документів на транспортний засіб та винесено відповідну постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, з якою він погодився та оплатив штраф.

Поряд з цим, як встановлено судом з наданих працівниками поліції доказів, у водія, який був зупинений перед зупинкою ОСОБА_1 будь-які документи не перевірялися, як й не здійснювалася зупинки будь-яких інших транспортних засобів, які не зважаючи на комендантську годину продовжували рух.

Також з матеріалів справи убачається, що після винесення відповідної постанови, працівником поліції Іоніцой С.Є. було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, яка не відповідала обстановці, однак така ознака як різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя ОСОБА_1 не повідомлялася, проте була зазначена у протоколі та акті огляду, який ОСОБА_1 працівниками поліції не вручався та у порушення Інструкції був складений в одному екземплярі й відповідно в подальшому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, інший працівник поліції, (part_0000_export-146b7 час по трекеру 00:15:27 (00.52 відеозапису)) ОСОБА_3 впевнено вказувала, що «алкоголем не чути», однак лейтенант поліції ОСОБА_4 наполегливо та переконуючи продовжував наполягати на наявності ознак алкогольного сп`яніння«чує запах алкоголю» (відео part_0000_export-146b7.mp4 00:15:27) та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ.

Разом з тим, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 право водія відмовитися від результатів такого огляду, що є підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, доправлення до якого забезпечує поліція.

В подальшому, на відео відображено, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (00.53 хвилина відеозапису) та на пропозицію пройти огляд в медичній установі (00.55 хв. відеозапису) висловлює своє чітке погодження, однак до машини не сідає та постійно розмовляє по телефону, й відповідно такі дії ОСОБА_1 оцінюються працівником поліції як відмова від проходження медичного огляду. Крім того, неодноразово на пропозицію пройти огляд в медичній установі, у тому числі й після прибуття на місце події інших екіпажів патрульної поліції, ОСОБА_1 також виловлював свою згоду (01.02 хвилина відеозапису, 01.20 хвилина запису) та після прибуття командира роти на його запитання чи буде він проходити огляд, чи може відмовити, - відмовляється пройти такий огляд.

При цьому, як пояснював в судовому засіданні ОСОБА_1 , він дійсно був зупинений працівниками поліції, які пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та він погоджувався пройти огляд, однак не на місці зупинки, а в медичному закладі. Однак, при пропозиції пройти огляд в медичній установі йому не вручали направлення для проходження такого огляду на стан сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи й відповідно огляд він проходив самостійно на підставі іншого направлення, отриманого від інших працівників поліції по дорозі додому.

Так, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак з даного направлення не вбачається, що воно було вручене водію чи останній відмовився від його отримання.

Також до матеріалів справи працівниками поліції додано і відеозапис, однак при перегляді даного відеозапису, не встановлено того, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки водію при пропозиції пройти такий огляд в медичному закладі, вручається письмове направлення для проходження такого огляду, що є порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відповідні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 отримуючи відповідне письмове направлення на огляд відмовляється від його отримання чи отримавши його висловлює свою чітку відмову від проходження такого огляду, що б могло слугувати самостійною підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП

За таких обставин, суд позбавлений можливості спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що він був не згідний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але погоджувався пройти такий огляд в медичному закладі, однак відповідного направлення йому не вручалось й відповідно враховуючи вище наведене, суд вважає, що огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог відповідної Інструкції та Порядку, а також з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому огляд слід вважати недійсним.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

Таким чином, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, а така підстава для зупинки як рух в комендантську годину в переліку ст. 35 вказаного закону відсутня.

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а наявна розписка не є таким доказом та не підтверджує дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства.

Крім того, відсутність факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком судово-медичного дослідження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Враховуючи викладене, оскільки винність особи у вчиненні правопорушення не підтверджується будь-якими іншими доказами, а ніж протоколом про адміністративне правопорушення, який сам по собі не може бути доказом направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, актом огляду на стан сп`яніння, копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП до змісту яких суд ставиться критично, а тому суд приходить до висновку до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9,124,247,283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н.В. Піхало