Справа № 711/2735/23
Номер провадження 3/711/1044/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря судових засідань Вдовіченко Р.В., представника особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Голубчика І.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.04.2023 серії ВАВ № 531490, ОСОБА_1 12.04.2023 об 11 год. 00 хв. перебував за адресою м.Черкаси, вул.Гоголя, 316 та брав участь у проведенні зборів без завчасного повідомлення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування про їх проведення, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Згідно ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-1 КУпАП розглядаються у триденний строк.

За наведених обставин суддя мав вжити всіх заходів для вирішення справи у строки, визначені КУпАП, і без порушення прав і гарантій, якими користується ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Захисник Голубчик І.В. в судовому засіданні пояснив, що його довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП не визнає в повному обсязі. По суті справи пояснив, що дійсно 12.04.2023 року ОСОБА_1 приходив до Соснівського районного суду м.Черкаси в якості вільного слухача на розгляд справи, про що свідчить відповідь на запит, адресований ТУ Служби судової охорони у Черкаській області, згідно якої ОСОБА_1 дійсно відвідував Будинок правосуддя 12.04.2023 о 10.55 год. та приходив до Соснівського районного суду м.Черкаси, про що свідчать записи в журналі відвідувачів Будинку правосуддя (м.Черкаси, вул.Гоголя, 316). Час виходу вказаної особи з будівлі правосуддя не встановлено, через значне навантаження. Вважає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Зокрема відсутні докази, що він являється організатором будь-яких зборів біля будівлі суду. На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано копію письмового пояснення гр. ОСОБА_2 , яке не може бути прийнятно судом до уваги, оскільки не містить в собі будь-яких фактів, які б підтверджували обставини вказані в ньому. Крім того, ним було зроблено запит до ТУ Служби судової охорони у Черкаській області та отримано відповідь згідно якої гр. ОСОБА_2 12.04.2023 об 11.17 год., також приходив до Соснівського районного суду м.Черкаси, проте час його виходу із будівлі суду також не зафіксовано. А тому твердження вказаного свідка, що він просто проходив повз будинок правосуддя є неправдивими та не можуть бути прийняті судом до уваги. Крім того, просив суд взяти до уваги той факт, що ОСОБА_2 являється свідком в інших трьох справах за вказаною статтею відносно інших осіб, які станом на сьогодні закриті на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП. На підставі викладеного, просить суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Голубчика І.В., дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз положень ст.ст.254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

ОСОБА_1 інкриміновано порушення ч.1 ст.185-1 КУпАП відповідно до якої адміністративна відповідальність настає за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-1 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, якими встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

В складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну норму нормативно-правового акта, яким встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП, крім того, не розкрита суть обвинувачення, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якої «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2023, копії письмових пояснень ОСОБА_2 від 12.04.2023, ОСОБА_1 від 12.04.2023, лист Черкаської міської ради від 12.04.2023, рапорт ДОП сектору ДОП відділу превенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області В.Хитрова від 12.04.2023.

Вказані документи не містять відомостей, які б підтвердили факт того, що ОСОБА_1 має будь-яке відношення до організації вказаного масового заходу, а тим більше, що він брав участь у проведенні даних зборів. Інших доказів суду не надано.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185-1, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник