Справа № 177/966/23
Провадження № 3/177/715/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, непрацюючого, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.04.2023 о 09 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 , що виразилось у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, принижував людську гідність, погрожував фізичною розправою, тим самим чинив психологічний тиск.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв з процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не подав.

Зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення про те, що 24.04.2023, близько 09 год. 30 хв., за місцем проживання, її син, ОСОБА_1 вчинив сварку, під час якої висловлювався нецензурною лайкою, вигонив з дому, на зауваження не реагував, у зв`язку з чим, вона була вимушена викликати працівників поліції. На даний час конфлікт вичерпано, просила суворо не карати ОСОБА_2 , а обмежитися усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , суддя дійшов до наступного висновку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 723144 від 28.04.2023, у якому викладені обставини його, суду надано: рапорт про надходження повідомлення зі служби «102», що 24.04.2023 син заявниці ОСОБА_2 , будучи у нетверезому стані, вигнав її з дому; заяву ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності її сина ОСОБА_1 , який 24.04.2023 близько 09-30 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, ображав її нецензурною лайкою, принижував її людську гідність, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск; письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких вона зазначає, що проживає у одному помешканні зі своїм сином, який періодично вживає алкогольні напої, через що у сім`ї періодично виникають сварки. Повернувшись вранці 24.04.2023 від доньки, вона побачила вдома сина у стані сп`яніння та зробила йому зауваження, хотіла його завести до кімнати , щоб він ліг спати, але він почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Після спроб заспокоїти ОСОБА_1 , потерпіла була вимушена піти з дому, щоб закінчити конфлікт; письмові пояснення ОСОБА_1 , де він зазначає, що мешкає разом з матір`ю ОСОБА_2 , не працює, оскільки є інвалідом ІІ групи. У сім`ї іноді виникають сварки через те, що він вживає алкоголь. 24.04.2023 він вживав алкоголь з товаришем. Приблизно о 09-30 год., його матір повернулася додому, побачивши, що він знаходиться у стані сп`яніння, почала кричати та дорікати, що він не працює, після чого почався конфлікт, у ході якого він виражався на адресу матері нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск та погрожував. Після цього мати пішла з дому.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 За Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 слідує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 , є сином та матір`ю, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При цьому суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, при призначенні покарання, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, вину у вчиненому визнав, до адміністративної відповідальності притягається вперше, думку потерпілої ОСОБА_2 , а також те, що порушення не спричинило будь-яку значну шкоду її правам та свободам, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 22 КУпАП, звільняє його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та вважає за необхідне обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи застосування судом положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2КУпАП щодо ОСОБА_1 , - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: