Провадження № 33/4808/372/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвокатів Краснікова Т.В. та Шимка А.О.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шимка Андрія Олександровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2023 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 05 грудня 2022 року о 21 год. 19 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка, 18 керував транспортним засобом марки «BMW 420І», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 922. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Шимко А.О. просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову суду першої інстанції вважає такою, що винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права з порушенням принципів безсторонності, презумпції невинуватості, з допущенням формалізму та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням права на захист та доступу до правосуддя.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, вказана суть в протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не утворюють склад правопорушення, а зміна суті інкримінованого правопорушення не допускається, суд не може вийти за межі змісту протоколу чи змінити його.

Адвокати Красніков Т.В. та ОСОБА_2 , з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, скасувати постанову та прийняти нову, з наступних підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Положеннями ст. 256 КУпАП регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суддя, розглядаючи справу, наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх недоліки та суттєва суперечливість унеможливлюють прийняття остаточного рішення судом, без усунення таких недоліків органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції належним чином не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Твердження апелянта, що справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням права на захист та доступу до правосуддя не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с. 14, 37, 45), на виклик суду не з`явився, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких пояснень не надходило.

В матеріалах справи наявні відомості про те, що ОСОБА_1 залучив захисників, які неодноразово надсилали на адресу суду клопотання (15, 19, 25-26, 30, 42, 48), проте в судове засідання захисник не з`явився.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та право на захист у цьому випадку не порушено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2022 року серії ААБ № 204919 (а.с. 1) 05 грудня 2022 року о 21 годині 19 хвилин по вулиці Симоненка 18 у м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 420І» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 922. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським В2Р1 БУАА в Івано-Франківській області ДПП капітаном поліції Русіковим Р.А., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, від пояснень відмовився.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 922 від 05 грудня 2022 року (а.с. 3) водій ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем ОСОБА_3 із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Згідно довідки № 2908 від 05 грудня 2022 року (а.с. 4), яка видана ОСОБА_1 про те, що він звертався у відділення невідкладної (екстреної) допомоги, вбачається, що ОСОБА_1 поставлено діагноз: «Забій м`яких тканин обличчя. Алкогольне сп`яніння 2,11 проміле»

На відеозаписах, які міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 12), на якому безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівники поліції рухаючись у службовому автомобілі прибули на місце пригоди, виявивши водія перевірили документи та взяли пояснення у очевидців. Також зафіксовано, як працівники поліції повідомляють водія ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, роз`яснюють права та обов`язки. Згодом працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що суддя суду першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складуадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому доходжу висновку, що суть зазначеного правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 , не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2022 року серії ААБ № 204919 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Натомість диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Вважаю, що суд першої інстанції, встановлюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином не оцінив зміст обвинувачення, диспозицію статті обвинувачення, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, та дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доходжу висновку, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції прийняв рішення на підставі обвинувачення, яке є неконкретним.

Наведені вище порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними і не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду.

Також вважаю, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, призвело до порушення зазначених вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав ОСОБА_1 який, відповідно, позбавлений права відстоювати свою невинуватість, що нівелює принципи судочинства по справам про адміністративні правопорушення, а також порушує його право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Статтею 294 КУпАП визначено повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг у справах про адміністративні правопорушення, а саме: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Вказаною нормою не передбачено положення, яке б регламентувало повноваження апеляційного суду щодо повернення протоколу у разі його невідповідності вимогам діючого законодавства.

В той же час, виходячи з системного аналізу змісту КУпАП, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та приймаючи нове рішення, керується загальними нормами, які передбачають порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, й питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є фактично обвинувальним актом, тому наявність будь-яких недоліків ускладнюють проведення повного та об`єктивного розгляду справи по суті, з прийняттям законного рішення.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Без належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд для встановлення об`єктивної істини по справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суті адміністративного правопорушення, доходжу висновку що він складений без додержання вимог статті 256 КУпАП.

Верховний Суд визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (ч. 5 п. 24 постанови пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»),

Приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови судді районного суду з поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу який складав протокол, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, а також приймаючи до уваги той факт, що учасниками судового провадження не заявлялися будь-які клопотання щодо призначення судових експертиз, та з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення.

Також враховую, що згідно з протоколом адміністративне правопорушення, воно вчинено 05 грудня 2022 року, відповідно, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплинули, що дозволяє усунути недоліки задля своєчасного розгляду цього провадження.

Тому, вважаю за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області для належного виконання вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Таке рішення сприятиме забезпеченню прав та відповідає інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

Після усунення вказаних недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення справа про адміністративне правопорушення підлягає направленню до місцевого суду для її розгляду по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шимка Андрія Олександровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло