Справа № 577/2468/23
Провадження № 3/577/1042/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2023 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , працює медсестрою у пологовому відділенні Конотопської ЦРЛ, раніше до адмінвідповідальності не притягувалася,-

за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 117604 від 11.05.2023 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за наступних обставин (мовою оригіналу).

11.05.2023 року о 09 год. 15 хв. в м. Конотоп вул. Конот. Дивізій Партизан водій керуючи автомобілем марки SKODA д/н НОМЕР_1 , яка не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою здійснила зіткнення з автомобілем марки Сітроен д/н НОМЕР_2 . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.2.3 (б) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що у вказані вище день, час та місці, а саме по вул. Конотопських Партизан, керувала зазначеним автомобілем. Спільно з нею в салоні перебувала знайома ОСОБА_2 . Вони поверталися додому після чергової зміни в лікарні. На тротуарі біля відділення пошти, розташованої на зазначеній вулиці, з лівої сторони по ходу руху, стояв автомобіль швидкої допомоги «Сітроен», без увімкнених проблискових маячків. Коли вона зрівнялася з цим транспортним засобом, рухаючись по правій, тобто своїй полосі руху, то водій швидкої допомоги почав рух авта пересікаючи зустрічну полосу і виїжджаючи на праву полосу руху, де вдарив її автомобіль у водійські дверцята. Після цього водій автомобіля швидкої допомоги, яким виявився ОСОБА_3 , від`їхав з місця пригоди, увімкнув проблисковий маячок і став її звинувачувати в ДТП. Вона викликала поліцію. Приїхавши на місце пригоди поліцейські спочатку сказали, що винен водій швидкої допомоги, а після того, як приїхав керівник, поміняли думку і склали відносно неї протокол.

На підтвердження доводів ОСОБА_1 надала фотографії з місця події зроблені за допомогою власного мобільного телефону, які, відповідно до ст.251 КУпАП, є доказом для встановлення наявності чи відсутності правопорушення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка спільно з ОСОБА_1 перебувала в автомобілі під час ДТП, повністю підтвердила покази останньої.

Судом також був вислуханий водій швидкої допомоги ОСОБА_3 , який пояснив, що у вказані день та час з увімкненим проблисковим маячком вони їхали на виклик по правій стороні руху. Біля поштового відділення з правої сторони їхав автомобіль «Шкода», як пізніше дізнався, під керуванням ОСОБА_1 , яка не зупинилася і зачепила його авто.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст.124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із вимогами п.2.3 (б) ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП необхідно встановити допущення нею ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, а також причинний зв`язок між порушеннями та наслідком.

Відсутність хоча б однієї із цих ознак виключає притягнення до адмінвідповідальності.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а на підставі ч.1 ст.130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує транспортним засобом, настає зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Із представлених доказів, зокрема фотографій з місця події та схеми ДТП, видно, що автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , перебуває по правій стороні руху. Дорога має по одній смузі в кожному напрямку. Автомобіль швидкої допомоги знаходиться поперек зустрічної полоси руху, а ушкодження, яких зазнали транспортні засоби при ДДТ: у «Шкоди» - дверцята водія, у швидкої допомоги «Сітроен» - бампер з правової сторони.

Отже, зіткнення відбулось правим бампером автомобіля «Сітроен», під керуванням ОСОБА_3 , у водійські дверцята автомобіля «Шкода», водієм якого була ОСОБА_1 . При цьому, судячи із місць розташування цих транспортних засобів, автомобіль швидкої допомоги дійсно виїздив з лівої сторони напрямку руху пересікаючи зустрічну смугу і намагаючись виїхати на ліву смугу руху, по якій рухалась ОСОБА_1 .

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що покази ОСОБА_1 , які вона надала в суді і які фактично співпадають з поясненнями наданими нею одразу після ДТП, є такими, що відповідають дійсним обставинам пригоди. Проте, пояснення водія «Сітроен» ОСОБА_3 жодним чином не підтверджуються, а відтак неправдиві.

За загальними правилами суд розглядає справу в межах звинувачення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно цього процесуального документа ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.3 (б) ПДР, тобто, що вона не була уважною та не стежила за дорожньою обстановкою внаслідок чого транспортні засоби зазнали ушкоджень. При цьому автор протоколу не вказав, яким чином ОСОБА_1 , яка рухалась прямо по правій, тобто своїй полосі руху, повинна була передбачити, що з її автомобілем з лівої, тобто із зустрічної полоси руху, до того ж в попутному напрямку, зіткнеться автомобіль швидкої допомоги «Сітроен» під керуванням ОСОБА_3 .

На переконання суду, в даному випадку ОСОБА_1 жодним чином не допустила порушень ПДР, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 130, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко