Справа № 577/1975/23
Провадження № 3/577/867/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2023 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , не працює, освіта вища, одружена, має одну неповнолітню дитину, раніше не судима, до адмінвідповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 117772 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

18.04.2023 року о 23 год. 00 хв. в м.Конотоп по вул. проспекту Миру водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась в присутності двох свідків., чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що у вказані вище день, час та місці, чекаючи чоловіка, перебувала у салоні припаркованого на узбіччі вулиці зазначеного автомобіля. Біля неї зупинилися працівники поліції, які спочатку перевірили документи, а потім несподівано запропонували пройти на місці освідоцтво на стан сп`яніння. Вона дуже розхвилювалася і вважаючи такі дії неправомірними відмовилась від проходження такого огляду, при цьому проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі їй не пропонували. Десь через хвилин 30 працівники поліції зупинили двох свідків в присутності яких повторно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але вона вдруге відмовилась і знов їй не було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі. Тоді відносно неї працівниками поліції був складений адміністративний протокол, після чого її відпустили і вона поїхала додому.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР України, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853) (далі Інструкція) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) (далі Порядок), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Аналогічні вимоги закріплені і у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у яких також зазначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що лише за наявності ознак алкогольного сп`яніння водію пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а у випадку відмови - працівник поліції зобов`язаний запропонувати проходження такого огляду у медичному закладі. При цьому обов`язково ведеться відеозапис, яка долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п.1.10 ПДР України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення, зокрема водій особа, яка керує транспортним засобом.

Отже, обов`язковою умовою відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, прирівнено до розглядуваного випадку, є доведеність керування транспортним засобом особою, яка за підозрою перебування у стані сп`яніння відмовилась проходити відповідне до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, факт керування ОСОБА_1 у вказані день та час транспортним засобом жодним доказом не підтверджений.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказів додані наступні документи: направлення ОСОБА_1 на медичний огляд на стан сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора «Драгер» з результатом огляду позитивний, при цьому відсутній підпис ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; цифровий носій інформації (диск). Інші докази відсутні.

Згідно протоколу подія відбувалася 18.04.2023 року о 23:00 год. Разом з тим із письмових показів свідків долучених до метеріалів справи вбачається, що вони були очевидцями лише складання протоколу та відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що мало місце вже о 23:30. При цьому жоден із свідків не зазначає, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у зв`язку з відмовою - у медичному закладі.

Під час судового засідання ОСОБА_1 винною себе не визнала, категорично заперечила факту керування нею транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин, додавши, що відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння лише на місці, а їхати до медичного закладу їй не пропонувалось. Стверджує, що відмова була викликана неправомірними діями працівників поліції, які безпідставно, на її переконання, вимогали пройти огляд на стан сп`яніння.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Крім того, цифровий носій інформації (диск) долучений до протоколу не відтворює відеозапису, у зв`язку з чим судом був направлений запит до Конотопського РВП з пропозицією до 01.05.2023 року надати копію, проте звернення залишено без відповіді.

Не можна також погодитися в повній мірі і з ознаком сп`яніння зазначеним в протоколі (запах алкоголю з порожнини рота), що стало підставою для вимоги працівника поліції пройти відповідний огляд, оскільки лише наявність однієї цієї ознаки, без урахування природних особливостей, стану здоров`я тощо кожної людини, не свідчить про можливе перебування особи у стані сп`яніння, а відтак не доводить правомірності дій поліціантів щодо пропозиції ОСОБА_1 пройти відповідний огляд.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а на підставі ч.1 ст.130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує транспортним засобом, настає зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 130, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко