Справа № 354/1237/22
Провадження № 33/4808/271/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Кузьміна Є.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 березня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом за наявності ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних обставин: 18 жовтня 2022 року о 21 год. 02 хв. громадянин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Acura TLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ТРК «Буковель», по вул. Карпатська, 34, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 №ARLM 0288 (повірка дійсна до 16.05.2023 року) та огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у категоричній формі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьмін Є.О. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейськими, поясненням ОСОБА_2 , внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Вважає, що твердження поліцейського про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з матеріалів справи та дослідженого відеозапису, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 у останнього не було виявлено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 правомірно та при наявності законних підстав було направлено поліцейським на огляд на місці зупинки транспортного засобу чи до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказує, що ОСОБА_2 не вірно зрозумів вимогу поліцейського пройти огляд та наслідки такої відмови.

Також зазначає, що відео зйомка не проводилась безперервно, що є порушенням норм чинного законодавства, а тому відеозапис є недопустимим доказом.

Крім цього вказує, що в протоколі вказано годину складання 21 год. 16 хв., однак із відеозапису видно, що протокол заповнювався поліцейським до 22 год. 11 хв. Протягом цього часу поліцейський вносив особисті дані ОСОБА_2 , потім очікував на приїзд автомобіля патрульної служби для отримання інших даних для складання протоколу. І лише о 22 год. 11 хв. завершив заповнення Протоколу та надав на підпис ОСОБА_2 . В момент звернення ОСОБА_2 до поліцейського з проханням пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці о 21 год. 28 хв. , та в момент звернення до поліцейського з проханням завезти в лікарню о 21 год. 50 хв., що є чіткою та безумовною згодою на проведення огляду на стан оп`яніння, протокол ще складено не було.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його адвокат Кузьмін Є.О. приймали участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно.

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі чи отримані вони з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2022 року серії ААД № 351734 (а.с. 1) 18 жовтня 2022 року о 21 годині 02 хвилини у ТРК «Буковель», по вул. Карпатська, 34, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки Acura TLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST 7510 № ARLM 0288 та в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП в Тернопільській області капралом поліції Рибалко О.О., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_2 в протоколі власноручним підписом підтвердив, що йому роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що повідомлений де відбудеться розгляд адміністративної справи, що отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та що ознайомлений з протоколом. Також ОСОБА_2 дав пояснення у відповідній графі, де вказав що з протоколом не згідний, заперечення подасть у суді, поліцейський упереджено виніс постанову і протокол.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «МКЛ» ІФМР (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, проте огляд не проводився через відмову ОСОБА_2 .

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 4), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівники поліції, зупинивши водія ОСОБА_2 , роз`яснили останньому причину зупинки та попросили пред`явити документи, дану вимогу ОСОБА_2 виконав. Працівник поліції у зв`язку з відчутним запахом алкоголю з салону транспортного засобу запропонували пройти водію ОСОБА_2 огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 відмовився від такого огляду пояснюючи, що алкоголь він не вживає, а запах відчутній від його дівчини, яка вживала алкогольні напої у той день. Працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_2 від такого огляду теж відмовився. Працівник поліції роз`яснив правові наслідки такої відмови та повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, та оголосив права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також працівник поліції повідомив про розгляд справи у суді. Згодом працівники поліції зачитали складений протокол про адміністративне правопорушення і ОСОБА_2 підписав його.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, твердження апелянта про те що відеозапис з фіксацією події не є повним та не безперервним, не є слушним та спростовується наявними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Також голослівним є твердження про порушення права на захист, оскільки як вбачається з відеозаписів працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_2 право на захист.

Твердження апелянта про конфліктну налаштованість працівників поліції, як підстава для скасування судового рішення, не є слушними, оскільки з відеозапису вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_2 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу зупинили працівники поліції у зв`язку з порушеннями правил дорожнього руху та виявили ознаки алкогольного сп`яніння.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_2 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі в категоричній формі.

Оскільки ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте від такого водій ОСОБА_2 теж відмовився.

Посилання апелянта про те, що працівники поліції не встановили стан сп`яніння не є слушним, оскільки працівники поліції виявили лише ознаки сп`яніння, а щоб підтвердити чи спростувати стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 було запропоновано пройти відповідний огляд.

Твердження апелянта, що ОСОБА_2 не вірно зрозумів вимогу поліцейського пройти огляд та наслідки такої відмови не є слушним, оскільки працівник поліції, як вбачається з відеозаписів, неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, а також неодноразово роз`яснював наслідки такої відмови.

З відеозапису, який долучений до матеріалів справи ОСОБА_2 (а.с. 22), вбачається, що ОСОБА_2 висловлював згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що в момент звернення до поліцейського з проханням завезти в лікарню о 21 год. 50 хв. протокол ще складено не було, не суперечить змісту відеозапису, який долучений ОСОБА_2 до матеріалів справи, але не є підставою для скасування судового рішення.

Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_2 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Те, що ОСОБА_2 в подальшому, під час безпосереднього оформлення протоколу вказав, що бажає пройти огляд у медичному закладі, не спростовує фактичних даних щодо відмови його як водія транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, оскільки склад адміністративного правопорушення є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду.

Термін, який об`єктивно необхідний на складання відповідного протоколу та оформлення матеріалів справи не є часом, протягом якого можна висловити згоду на проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважаю, що суд першої інстанції перевіривши сукупність доказів в справі, дійшов вірного висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 будучи водієм транспортним засобом марки Acura TLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону водій відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували доводи апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 березня 2023 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло