КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2659/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/5584/23

20 червня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Оропай Олексія Віталійовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 122-4, 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Оропай О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року та закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду є незаконною, а викладені у ній висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначав, що суд помилково вказав на визнання вини ОСОБА_1 , оскільки останній не визнавав свою вини у частині порушення ПДР, що призвело до зіткнення, а працівники поліції, які оформляли матеріали зазначили, що якщо він не підпише протокол, у нього арештують автомобіль.

Вказував на те, що судом не було досліджено всіх обставин справи, а саме матеріалів та документів долучених до адміністративних протоколів, а думку та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд не вислухав.

Вважає, що саме порушення водієм ОСОБА_3 ПДР стало причиною ДТП.

Посилався на те, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат Тобота Ю.С. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

ОСОБА_1 та його захисник Оропай О.В. не з'явилися, про час та місце розгляду справи захисник був повідомлений належно, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що оскільки вони не погоджуються із доводами ОСОБА_3 , викладених в запереченнях на апеляційну скаргу, ними було подано заяву до Київського НДЕКЦ МВС України про призначення судової авто технічної експертизи за матеріалами даної справи.

Суд, розглянувши клопотання адвоката Оропай О.В. та заслухавши думку адвоката Тоботи Ю.С., вважав, що оскільки доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні адвокатом Оропай О.В. надано не було, у його задоволенні слід відмовити та розглядати справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Заслухавши пояснення адвоката Тоботи Ю.С., перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 032245 від 13.03.2023 та серії ААД № 032246 від 13.03.2023, ОСОБА_1 21 лютого 2023 року о 13 год. 20 хв. на а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварене на 780 км+851м керуючи авто «Пежо» н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з авто «Ніссан» н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП, та будучи причетним до ДТП з авто «Ніссан» н.з. НОМЕР_2 місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.. 122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 КУпАП, 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до ст. 124 КУпАП стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до пункту 2.10 а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний - негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У пункті 13.3 Правил дорожнього руху визначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Ураховуючи всі докази, які знаходяться в матеріалах адміністративного провадження, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково вказав на визнання вини ОСОБА_1 , оскільки останній не визнавав своєї вини у частині порушення ПДР, апеляційний суд оцінює критично, та вважає, що такі твердження апелянта спрямовані лише на уникнення відповідальності.

При цьому, як до протоколу про адміністративне правопорушення, так і до долученої до нього схеми дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не додавав будь-яких зауважень, а зазначив, що «згоден».

В будь-якому випадку, ОСОБА_1 , маючи сумніви у тому, що протокол складений з порушеннями вимог чинного законодавства, мав право оскаржити такі дії працівників поліції у встановленому законом порядку, проте таких дій не вчинив. Належних доказів на підтвердження такої позиції скаржника матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення ПДР саме водієм ОСОБА_3 , що і стало причиною ДТП, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вирішення цього питання не може бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки дані про такі порушення в протоколі про адміністративне правопорушення, в межах якого і проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, та залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Оропай Олексія Віталійовича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кулікова С.В.