Дата документу 18.04.2023Справа № 554/2613/23
Провадження № 3/554/1479/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Лизенко А. В., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався

за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506847 від 25 березня 2023 року цього ж дня, близько 18 год 30 хв, у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 , з якою спільно проживає, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погрозах фізичною розправою, образах, унаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що його рідна сестра, ОСОБА_2 , на момент події перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вимагала від нього гроші для придбання алкогольних напоїв, сама ініціювала конфлікт. Крім того, зазначив, що його сестра зі своєю донькою проживають разом з ним в одній квартирі, але окремо, та не ведуть із ним спільного господарства. Постійні конфлікти виникають у зв`язку із зловживанням сестрою алкогольними напоями та спором щодо користування квартирою.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя виходить з такого.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, за своїм змістом домашнє насильство передбачає обо`язкову наявність як кривдника, так і постраждалої особи, визначення яких наведено у ст.1 вищевказаного Закону.

Тобто, не кожний конфлікт в межах сім`ї є домашнім насильством.

Як вбачається з аналізу змісту чинного законодавства, ознакою домашнього насильства є залежність потерпілого від кривдника чи значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав і свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Так, з реєстру судових рішень вбачається, наявність судових рішень щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зокрема, за домашнє насильство та інших.

Наявне також судове рішення у цивільній справі про поділ житлового приміщення.

Очевидно, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує конфлікт, який виник з приводу квартири, тобто існує спір з приводу цивільних прав, який має вирішуватись в порядку, передбаченому ЦПК України.

Суддею не встановлено будь-яких ознак домашнього насильства, тобто залежності ОСОБА_2 від ОСОБА_1 чи значної переваги сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Більш того, ОСОБА_1 надано копію термінового заборонного припису складеного працівниками пооліції стосовно ОСОБА_2 в той же день, за тими самими подіями, за яким ОСОБА_1 зазначено як постраждалу від домашнього насильства особу.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247, 276-280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко