Справа № 195/776/23
ПОСТАНОВА

іменем України

29.05.2023 року cмт. Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 491470 від 20.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 20.05.2022 року о 10 год 35 хв. на вул. Верхня, біля буд. 29., с.Кисличувата, Нікопольського району Дніпропетровської області керував авто ВАЗ 21099 з державними номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, та в установленому законом порядку відмовився пройти медичне освідчення, чим порушив вимоги п.2.5, за що передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши свідків, pоглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , який пояснив, що незгоден з протоколом який був складений сержантом поліції ОСОБА_2 , та обгрунтував тим, що 20.05.2023 року о 10 год 35 хв перебував в стані алкогольного спяніння та йшов пішки по вул. Верхній в с.Кисличувата біля буд. 29 в цей час працівники поліції підїхали до нього та почали стверджувати, що він їхав за кермом автомобіля ВАЗ 21099, оскільки їм зателефонувала невстановлена особа та повідомила про це, ОСОБА_1 категорично не згоден з фактами які викладені працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції зупинили його та попросили бути свідком 20.05.2023 року. Проте стверджує, що не бачив, як ОСОБА_1 керував автомобілем, підписав протокол та пояснення лише через те, що працівники поліції пояснили йому і те шо він сам бачив, що ОСОБА_1 йшов по вул. Верхня в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 20.05.2023 року перебував за адресою проживання в стані алкогольного спяніння та до нього приїхали працівники поліції та попросили підписати якийсь документ, що підписав не памятає, так як був випивший.

Відповідно до п.4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з записом з камери поліцейського не містить безперервності ведення відеозйомки, а саме не містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21099 , а лише те, що ОСОБА_1 йшов пішки по вул. Верхня в с.Кисличувата.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В порушення вимог п.п. 9, 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено рапорт посадової особи, відсутні пояснення свідків, не коректно занесено назву з реквізитами приладу, за допомогою якого проводилася зйомка місця події.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 130 ч.1, 276, 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Суддя: М. В. Омеко