ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Гаркуші В.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою провадження по справі закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року провадження по справі закрито, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Гаркуша В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 2465 грн.

Суддя апеляційної інстанції, ознайомившись із вказаною апеляційною скаргою, вважає за неможливе прийняти її до апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник, а також прокурор у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно із ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП кореспондуються з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно із якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Щодо посилань прокурора на положення ч. 5 ст. 7, ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_1 , то вони не є слушними з огляду на таке.

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року адміністративне провадження за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, тому заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадянина, застосовано не було.

Окрім цього, те, що санкція ст.172-15 КУпАП передбачає адміністративне стягнення, пов`язане з обмеженням особистої свободи громадян, не є безумовною підставою для наділення прокурора правом на апеляційне оскарження, оскільки тільки у випадку прийняття суддею першої інстанції рішення щодо застосування до особи стягнення, яке обмежує особисту свободу, прокурор, відповідно до діючого на даний час законодавства, має право на апеляційне оскарження такого судового рішення.

Так, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що зі змісту ч. 1 ст. 287 КУпАП вбачається, що постанова суду може бути оскаржена прокурором у випадках застосування за адміністративне правопорушення заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Крім того, Конституційний Суд України дійшов висновку, що має місце неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративні правопорушення, що може бути вирішене у законодавчому порядку.

Законом України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб" від 16.03.2017 року №1952 - VIII, було внесено зміни до ст. 294 КУпАП, відповідно до яких прокурор може оскаржити постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, тобто у випадках застосування заходів примусового характеру , пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»).

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Гаркуша В.В. - не є особою, яка відповідно до положень ст. 7, 250, 287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову судді районного суду, яка оскаржується, а за таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти його апеляційну скаргу до розгляду, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Гаркуші В.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 повернути з усіма доданими до неї матеріалами - прокурору Гаркуші В.В.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Джерелейко