Справа №296/941/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

12.12.2021 о 19 год. 04 хв. за адресою м.Житомир, вул. Тараса Бульби-Боровця, 42, водій ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законом поряду.

В судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, про що засвідчив власним підписом у протоколі (а.с.1). Крім того, судом направлена судова повістка на адресу останнього. На застосовані заходи примусу у вигляді приводу ОСОБА_1 до суду не доставлено.

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Незважаючи на викладене, у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними првами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді камери поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, доведена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №392147 від 12.12.2022; копією протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2022 відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч.6 КУпАП, що підтверджує факт керування транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення ПДР, та в подальшому встановлено що останній керує т/з не маючи права керування т/з. В ході спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкоголнього сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки або у лікаря-нарколога, на що водій відмовився; направленням на огляд водія т/з від 12.12.2022, у якого виявлено ознаки алогольного сп`яніння; копією постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 14.12.2021 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КупАП, затосовано адміністративне стягнення у вигляді арешту з позбавленням права керування т/з на строк 10 років; довідкою відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 22.12.2022, згідно якої інформація щодо отримання посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії ОСОБА_1 відсутня; розписокою ОСОБА_1 де останній зобов`язується не керувати т/з протягом 24 годин.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно.

Згідно довідки відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП від 22.12.2022, інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності за ОСОБА_1 відсутня.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, оскільки відсутня інформація щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності за ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.130 ч.2, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М.Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.