ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/783/21 Номер провадження 33/814/155/23Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ст. 173 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, депутата Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 01.03.2021 об 11.30 год перебуваючи в приміщенні Ізюмської сільської ради, за адресою: площа Центральна,1 м. Ізюм Харківської області, під час проведення сесії образливо чіплявся до ОСОБА_2 , хапав останню за ніс, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді Штейман Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, визнати його невинуватим та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді так як в судовому засіданні він не був присутнім, а копію постанови отримав 09.06.2021.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що подія сталася не у громадському місці, між двома особами, які мали приватну розмову. Тобто вважає, що в його діях відсутні ознаки дрібного хуліганства. При цьому вказав, що він не мав наміру ображати ОСОБА_2 , а проявляв до неї знаки уваги як до жінки.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови необхідно зазначити таке.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не брав, копію постанови отримав 09.06.2021, а апеляційну скаргу він подав 22.06.2021.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому даний строк підлягає поновленню.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передбачає наявність діяння нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 069579 ОСОБА_1 01.03.2021 об 11.30 год перебуваючи в приміщенні Ізюмської сільської ради, за адресою: площа Центральна,1 м. Ізюм Харківської області, під час проведення сесії образливо чіплявся до ОСОБА_2 , хапав останню за ніс, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вказані у протоколі обставини підтверджуються наявними у справі матеріалами.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 01.02.2021 вбачається, що 26.01.2021 під час сесії Ізюмської міської ради о 9.00 год у сесійній залі розпочався конфлікт між помічником Ізюмського міського голови ОСОБА_2 та депутатом ОСОБА_1 під час якої ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 та рукою схопив за захисну маску, яка перебувала на обличчі потерпілої, в результаті чого пошкодив маску. При цьому на зауваження Ізюмського міського голови ОСОБА_4 до ОСОБА_1 припинити свої дії він не реагував та продовжив зухвалу поведінку, а також до інших присутніх у сесійній залі.

З протоколу огляду речей та документів від 08.02.2021, було досліджено відеозапис події, на якій зафіксовано, що ОСОБА_1 , в приміщенні сесійної залі Ізюмської міської ради під час проведення сесії, підійшов до ОСОБА_2 , нахилився до неї, щось сказав, а потім лівою рукою схопив її за обличчя, а саме за ніс, внаслідок чого пошкодив захисту маску. Окрім цього ОСОБА_1 до вказаної події та після під час проведення сесії викрикував якісь слова. Зазначені у протоколі огляду обставини відповідають події, зафіксованій на відеозаписі.

Вказані дії ОСОБА_1 також підтверджують у своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Сам факт події та обставини, встановлені суддею місцевого суду не оспорює і сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, а твердження про те, що він таким чином проявляв симпатію до ОСОБА_2 не відповідає дійсності та спростовуються поясненнями ОСОБА_2 та свідків.

Тобто, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 образливого чіпляння до ОСОБА_2 , у зв`язку з чим порушив громадський порядок та спокій. А тому доводи апеляційної скарги про відсутність доказів адміністративного правопорушення є безпідставними.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є правильним.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко