Справа № 303/3854/23
Провадження № 3/303/1436/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Іваненко О.В., за участю: ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сливки В.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП не відомий,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 283437 від 01 травня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 21 березня 2023 року о 01-00 год. в АДРЕСА_1 , умисно дав ляпоса, штовхав свою співмешканку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом з ним в АДРЕСА_1 , чим спричинив фізичне насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, пояснивши, що проживає з ОСОБА_3 , з якою пов`язаний спільним побутом та спільно виховує трьох дітей. З ОСОБА_2 вони колись співпрацювали, вона не є його співмешканкою, однією сім`єю вони не проживають.

В судовому засіданні захисник адвокат Сливка В.П. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП посилаючись на обставини, викладені в письмовому клопотанні про закриття провадження у справі, зокрема на недоведеність факту вчинення підзахисним ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , оскільки остання не є його співмешканкою.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання, згідно яких 21 березня 2023 року вночі їй зателефонував ОСОБА_1 , який є її братом, та попросив приїхати до них додому, так як ОСОБА_2 його вб`є. Вона приїхала додому до брата та побачила, що ОСОБА_5 гучно стукає у вхідні двері. Після звернення до ОСОБА_2 з приводу пояснити, що вона робить, остання заспокоїлася і пішла геть. Її брат ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 не проживає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність особи за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вимоги ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт, що ОСОБА_2 є його співмешканкою.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.03.2023 року, а також пояснення ОСОБА_2 від 22.03.2023 року, в яких остання вказала, що проживала з ОСОБА_1 як співмешканка близько 12-ти років, однак належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту до надала. Крім того, згідно її письмових пояснень, ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Частина 2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні правопорушення має бути доведена належними, достовірними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги відсутність доказів того, що ОСОБА_2 є особою, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 221, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О. В. Іваненко