Справа № 583/1651/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , старшого інспектора з ЮПСП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Педорченко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 станом на 09.04.2023 о 22.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у зловживанні алкогольними напоями у присутності дитини, наражанні його на небезпеку своїм станом, не створенні безпечного середовища для дитини, не піклуванні про його життя, здоров`я, розвиток і виховання. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ст. 150 Сімейного Кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 09.04.2023 вона спільно з родиною проводжала чоловіка, який мав їхати для проходження військової служби. Після того до неї додому прийшла її сестра, яка привела свого знайомого ОСОБА_3 . Вказаний чоловік почав ображати неповнолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_2 , чіплявся до нього, через що ОСОБА_1 була змушена попросити ОСОБА_3 покинути її квартиру, що він і зробив, але після цього ОСОБА_3 викликав працівників поліції, які і склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 наголосила на тому, що зі змістом письмових пояснень, доданих до матеріалів справи, вона не знайома, а лише підписала їх.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення факти не відповідають дійсності, його мама не вживає алкогольні напої у присутності молодшого брата, під час подій, що мали місце 09.042023 він особисто не був присутній, а письмові пояснення, які начебто складені з його слів, він не читав, а підписав, так як вважав, що там записані лише анкетні дані його та його матері.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 09.04.2023 прийшла у гості до своєї двоюрідної сестри ОСОБА_1 разом зі знайомим ОСОБА_3 , але вони не вживали алкогольні напої, а останній відразу почав чіплятися до малолітнього сина сестри, що їм не сподобалося та вони попросили покинути квартиру ОСОБА_6 , на що він обурився. Коли приїздили працівники поліції їй невідомо, ніяких пояснень у неї не відбирали.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, та інспектора поліції Педорченко А.С., яка підтвердила факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків є невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 865189 від 11.06.2023; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому матір`ю дитини записана ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями заявника ОСОБА_3 .

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Суд вважає доводи ОСОБА_1 про належне виконання нею батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина не переконливими, такими що спростовуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом та направлені на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Також не приймає до уваги суд і пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вони є родичами, а отже зацікавленими у вирішенні даної справи та їх показання направленні на сприяння уникнути адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення, суд враховує характер скоєного, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за вказане правопорушення у виді попередження. В даному випадку така міра покарання буде відповідати тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.

Згідно вимог ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, враховуючи майновий стан ОСОБА_1 вважаю за можливе звільнити її від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 184, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко