Провадження № 33/824/1505/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Калашникова Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Калашникова Є.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він20.11.2022 о 04 годині 00 хвилин, в м. Києві по вул. Зодчих, керував транспортним засобом марки «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначив про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував в якості пасажира. Наведена обставина стверджується відеозаписом події, на якому не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому останній зазначив про те, що він не керував транспортним засобом. Таким чином, захисник вважав вимогу працівників поліції щодо необхідності проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону. Поряд з цим, апелянтом зазначено про те, що місцевим судом було необґрунтовано відмовлено в допиті свідка сторони захисту, а саме дівчини ОСОБА_1 , яка і була водієм транспортного засобу. Звернуто захисником і увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення постановленого йому у вину. Також захисником зауважено про те, що відеозапис події є фрагментарним, а отже він є недопустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 . За наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

свідка ОСОБА_2 ;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не було підстав проходити огляд на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, та якому суд першої інстанції дав належну оцінку, з якого вбачається, що військовослужбовці, які перебували на блок посту і які зупинили транспортний засіб «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 під час дії комендантської години підтвердили працівникам поліції ту обставину, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 . Також суд звертає увагу на те, що в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, останній жодного разу не вказував про те, що за кермом авто на момент зупинки була його дівчина, а навпаки заявив, що він їхав з іншим водієм, який був за кермом і який після зупинки автомобіля на блокпосту втік з місця події.

При цьому суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яка була допитана судом апеляційної інстанції з приводу того, що за кермом автомобіля перебувала саме вона, оскільки свідок надавала непослідовні показання з приводу того, за яких обставин вона опинилась за кермом вказаного транспортного засобу та чому після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП вона знову не сіла за кермо, а поїхала з місця події на таксі. Суд вважає, що свідком ОСОБА_2 були надані неправдиві показання з приводу обставин справи та розцінює ці показання як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим судом буде направлено відповідне повідомлення до правоохоронних органів для проведення необхідної перевірки.

Також суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є неналежним доказом. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Калашникова Є.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька