Справа № 459/1799/23 Провадження № 3/459/719/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Демяновська Ю.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26.05.2023 року о 02:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , обзивала нецензурними словами, погрожувала словесно своєму співмешканцю ОСОБА_2 , в присутності своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2014 р.н., чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, а тому, зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, згідно якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, згідно якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення насильства в сім`ї, це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VШ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього ж Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винність ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №971365 від 26.05.2023 року; рапортом старшого інспектора-чергового СМ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Хімко Ю.В. від 26.05.2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.05.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від 26.05.2023 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Таким чином, приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Проте, суд не відносить до обставини, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення - вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки суду не надано жодного достовірного, належного та допустимого доказу в підтвердження факту алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент скоєння такого. Даними, наявними у матеріалах справи, неможливо встановити дійсний фізіологічний стан ОСОБА_1 та кількість проміле алкоголю у її крові, що би з достовірністю підтверджувало факт її алкогольного сп`яніння. У матеріалах справи відсутні будь-які дані про направлення ОСОБА_1 для проходження у встановленому законом порядку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Також в ході судового розгляду не надано медичного висновку чи іншого документу щодо виявлення у ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП стану алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

До обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, суддя, на підставі ст.34 КпАП України, відносить те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинене вперше.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст.22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному нею правопорушенню.

Згідно положень ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з малозначністю та оголосити їй усне зауваження, справу провадженням закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська