Єдиний унікальний номер 728/1223/23
Номер провадження 3/728/595/23
П О С Т А Н О В А

25 травня 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіди О.В., при секретарі Петренко О.Г.,
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні маючого одну неповнолітню дитину, військовослужбовця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,-
за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-
12 травня 2023 року о 10 год. 30 хв. в умовах особливого періоду лейтенант ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у місці тимчасового розташування підрозділу військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння: незв`язність мови, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Огляд на стан сп`яніння було проведено у спеціалізованому медичному закладі, про що складено акт з висновком алкогольне сп`яніння.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не погодився з протоколом, вину не визнав , пояснив, що попереджав керівництво про вживання спиртного напередодні, і отримав усний дозвіл. Зазначив, що протокол складений з процесуальними порушеннями. Просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Отже, ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Оцінивши подані у справі докази, в їх сукупності, єдності і взаємозв`язку суд дійшов висновку про недоведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20КУпАП.
Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Для того, щоб належно підтвердити стан сп`яніння, орган, уповноважений складати протокол, зобов`язаний був зібрати та подати докази.
Дослідивши у взаємозв`язку протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки перебування у стані алкогольного сп`яніння не доведено у встановленому законом порядку.
З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря терапевта ОСОБА_2 за допомогою препарату Алконт 01СУ результат 1.2‰, проте протокол складено за виконання обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння: незв`язність мови, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, що унеможливлює зрозуміти висунуте обвинувачення.
Також у матеріалах справи відсутні: направлення на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння; акт медичного огляду висновок щодо результатiв медичного огляду особи на стан сп`яніння. Спеціальні технічні засоби відеозапису також не застосовувались.
Крім того, в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку використаного при визначенні стану алкогольного сп`яніння газоаналізатора АлКонт U8300. Також не підтверджено, що особа, яка проводила перевірку на стан алкогольного сп`яніння, має спеціальні знання чи повноваження (відсутнє посилання на службову приналежність).
Згідно ч.9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.
Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі доказів, які долучені до протоколу, неможливо встановити наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.172-20, 266-1, 283, 284, п. 1 ст. 247 КУпАП,суд,-
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Суддя О.В. Роздайбіда