Справа № 727/696/23
Провадження № 3/727/1388/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП.,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року відносно ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №244617 від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 16 січня 2023 року о 00 год. 45 хв. по вул. Щербанюка О., буд. № 48А, в м. Чернівці він керував автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в його інтересах адвокат Олійнич Ю.В. спрямував на адресу суду клопотання в якому заперечував склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП який ставиться в провину ОСОБА_1 та просив закрити справу, мотивуючи доводи тим, що 16 січня 2023 року о 00 год. 45 хв. його довірителя було зупинено працівниками поліції в м. Чернівці по вул. Щербанюка О. буд № 48А без роз`яснення причин зупинки. Виконуючи вимогу поліцейських ОСОБА_1 зупинив авто, вийшов з нього та йому відразу пред`явили те, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому ніяких ознак такого сп`яніння він не мав і не міг мати, оскільки не вживає алкогольні напої. Хотів пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але працівники поліції вимагали проїхати до медичного закладу. Та додав, що він є волонтером і займається доставкою вантажів з Італії в Україну та розвозить вантажі у військові частини. 14.01.2023 року він перетнув кордон України і відразу почав розвозити гуманітарну допомогу по Західних областях України, товар, що розвозив швидкопсуючий, через це не мав часу проходити огляд у медичному закладі, погоджуючись на такий огляд на місці. Тоді поліцейські повідомили, що складають протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, і дозволяють водію продовжувати рух далі.

Але працівники поліції наполегливо пропонували проїхати до медзакладу, не надавши можливості пройти огляд на місці, поставилися до нього упереджено і повторно склали протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, незважаючи на те, що ОСОБА_1 повідомляв їх про своє бажання пройти огляд на місці, оскільки не мав часу проходити огляд у мед закладі, а вже після доставки швидкопсуючих продуктів готовий був пройти огляд і в медичному закладі. Крім того, додає, що був зупинений працівниками поліції безпідставно, адже порушень правил дорожнього руху він не допускав.

Також свою вину ОСОБА_1 не визнає, оскільки не керував автомобілем у стані сп`яніння та працівники поліції йому повідомили, що він може відмовитись від проходження огляду, без роз`яснення наслідків, а коли вже дізнався про відповідальність передбаченого ст.. 130 КУпАП пройшов його самостійно на протязі двох годин, після останнього зупинення.

Суд, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 251КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З переглянутого відеозапису події який є об`єктивним доказом у справі не вбачається даних щодо здійснення працівниками поліції безпосередньої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а лише наявні дані про те що автомобіль перебуває у нерухомому стані на вказаній вулиці.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувався огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів та те, що він відмовився від такого огляду, що в подальшому слугувало виникненням обов`язку проходити такий огляд в медичному закладі.

З цих причин суд не взмозі прийти до висновку про дотримання працівниками поліції вимог Закону при освідуванні водія на стан сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим суд не в змозі констатувати чи спростувати той факт, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений із дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КпАП України, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підсвідомістю.

Таким чином, доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, працівниками поліції не надано.

Відповіднодо ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не доведено належними й допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу під керуванням останнього та проводити огляд на стан сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що давали б підставу для зупинки його транспортного засобу. В зв"язку з зазначеним всі наступні вимоги працівників є неправомірними та водій не був зобов`язаний їх виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України.

Крім того за результатами лікарського висновку №7 від 16.01.2023 року про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був здійснений напротязі двохгодинного терміну з часу зупинки транспортного засобу ознак алкогольного сп"яніння у водія не виявлено.

Відповідно до ст. 247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко