Справа №345/2206/23
Провадження № 3/345/890/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_1 09.05.2023 о 18:02 год. в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького керував автомобілем «ВАЗ 111930», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також ОСОБА_1 09.05.2023 о 18:02 год. в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького, керував автомобілем «ВАЗ 111930», д.н.з. НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, а саме: був позбавлений права керування Калуським міськрайонним судом від 25.08.2022, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протоколи відносно ОСОБА_1 складені у його присутності та були йому вручені, тобто з даного моменту він знав про наявність справи, однак не цікавився наявним відносно нього провадженням, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, тому, зважаючи на обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 252645, 252647 від 09.05.2023, в яких викладена суть адміністративних правопорушень, які поставлено в провину ОСОБА_1 . Зі змістом протоколів ОСОБА_1 ознайомлений та їх копію отримав, що підтверджується його підписами. В одному з них містяться пояснення останнього, згідно яких він зазначив, що випив пиво та в лікарню їхати відмовляється (а.с. 1, 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого у останнього були виявлені наступні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Калуську ЦРЛ, складеним 09.05.2023 о 18:15 год. щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що поліцейським були виявлені в останнього ознаки сп`яніння (а.с. 4);

- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.08.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік (а.с. 7);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 955631 від 24.07.2022, згідно з якою ОСОБА_1 24.07.2022 о 18:10 год. в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 9);

- відеозаписами, які розміщені на лазерному диску, який долучений до матеріалів справи. Зокрема, на відеозаписі під назвою «Федоренко (3)» зафіксовано, як поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак останній відмовляється від його проходження, а також відмовляється їхати в медичний заклад для проходження вказаного огляду. При цьому йому було роз`яснено, що відмова проходити прирівнюється до того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і відносного нього будуть складені адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Водночас ОСОБА_1 зазначає, що пив пиво. Далі поліцейським було роз`яснено його права. На відеозаписі під назвою «Федоренко (2)» зафіксовано, як ОСОБА_1 підписує протоколи про адміністративні правопорушення та пише пояснення в одному із них (а.с. 8).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

ОСОБА_1 поставлено у провину, що він, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, даючи оцінку дослідженим доказам, вважає встановленим, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та згаданої Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на визначення стану сп`яніння.

З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що працівники поліції діяли відповідно до вимог закону, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», також йому було запропоновано пройти такий у медичному закладі, від чого він також відмовився, та роз`яснили його права і наслідки відмови від проходження вказаного огляду.

Досліджені судом відеозаписи мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, в достатній мірі відтворюють порядок подій, що дає суду можливість ретельно та уважно дослідити вищевказаний доказ у сукупності із іншими доказами по справі.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, їхньої упередженості або будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи чи притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Окрім цього, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 також правильно квалiфiковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, необхідно врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, його майновий стан, та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП з урахуванням ст. 36 КУпАП.

Оскільки транспортний засіб, який вказаний у протоколі, належить третій особі ОСОБА_2 , відомості про наявність у ОСОБА_1 транспортних засобів матеріали справи не містять, тому суд приходить до переконання не застосовувати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу (Отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN): UA0009001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: