Справа № 353/156/23
Провадження № 33/4808/300/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мотрук Л.І.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Боднарука В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та захисника Боднарука В.В. на постанову Тлумацького районного суду від 14 березня 2023 року ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 26.02.2023 року о 23 год. 50 хв. в м. Тлумач, по вул. Кармелюка, 15 керував автомобілем «ВАЗ-21099» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу газоаналізатора 6810 «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі останній відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисник Боднарук В.В. оспорюють законність й обґрунтованість постанови суду, вважають, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню. Вказує на те, що докази, які б прямо вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сумнівні, здобуті і зафіксовані з грубим порушенням законодавства. Звертають увагу на те, що підстав зупинки транспортного засобу в працівників поліції не було жодних, а посилання працівників поліції на комендантську годину є надуманим і нічим не підтвердженим, а тому ОСОБА_1 не був зобов`язаний в подальшому виконувати незаконні вказівки працівників поліції. Повідомляють, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, не надали можливості скористатись послугами адвоката, не повідомили, що ведеться відео фіксація події та не запросили свідків для фіксації правопорушення. Акцентують увагу на тому, що протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення працівники поліції в присутності нього не складали, копію даного документу не вручали, на підпис дані документи йому не надавали і від підпису він не відмовлявся. Враховуючи наведене, просять оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по даній справі.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Боднарука В.В. про підтримання апеляційних скарг, перевіривши справу, проаналізувавши всі апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотну суперечність в ній. У встановлюючій її частині суд, замість встановленої фабули обвинувачення ОСОБА_1 про вчинення ним певного правопорушення, послався на факт складання щодо нього протоколу про таке правопорушення. Такий виклад постанови свідчить про те, що суд не встановив фабули адміністративного обвинувачення водія, що ставить під сумнів його наступний висновок про те, що він, як водій, відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Зі слів апелянта працівники поліції не вручали йому копію протоколу, що підтверджується відеозаписом події. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Наявність у справі даних про відправлення ОСОБА_1 копії протоколу поштою, не підтверджує його реальне отримання. ОСОБА_1 заперечив отримання копії протоколу про правопорушення. Документального оримання ним цього документа у справі немає.

Апеляційний суд не може спростувати доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що йому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянтів про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційні скарги підлягають задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Таким чином апеляції слід задовольнити частково, оскільки не всі апеляційні доводи апелянтів є обґрунтованими й не дають підстав для визнання постанови суду незаконною й невмотивованою, зокрема щодо причин зупинки водія.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Боднарука В.В. задовольнити частково, постанову Тлумацького районного суду від 14.03.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький