Справа № 452/1315/23 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/736/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 02.02.2023 о 17:54 год. на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий у м. Самборі за залізно-дорожнім переїздом незаконно зберігав при собі без мети збуту подрібнену речовину, порошкоподібну, білого кольору, яка згідно з висновком експерта відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин PVP масою 0,0183 грам, що є невеликим розміром, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП.

На постанову судді Гавриляк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Зазначає, що 07.04.2023 у судовому засіданні вину визнав, але про наступні судові засідання судом не повідомлявся.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що накладене стягнення є надто суворим, він визнав свою вину, щиро розкаявся, обтяжуючих вину обставин судом не встановлено, тому вважає, що наявні підстави для застосування стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі, просить проводи розгляд без його участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду накладеного адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , апеляційний суд не встановив підстав для призначення штрафу.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Призначаючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя першої інстанції врахував, характер і обставини вчиненого діяння, тому дійшов висновку про накладення саме такого виду стягнення, оскільки більш м`яке стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП, і з таким висновком погоджується і апеляційний суд.

При цьому з урахуванням наведених вище обставин за наявності в санкції ч. 1 ст. 44 КУпАП альтернативного, більш м`якого виду стягнення за дане адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в постанові належним чином мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 32 КУпАП, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного арешту, а саме: не досягнення особою вісімнадцятирічного віку, інвалідності першої і другої групи, апеляційним судом не встановлено і такі відсутні у матеріалах справи.

Отже, під час апеляційного перегляду не встановлено підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки це не відповідатиме меті адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, про що зазначено в ст. 23 КУпАП.

Таким чином, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб, суд першої інстанції обрав адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, яке за своїм видом є справедливим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до іншої оцінки доказів і бажання уникнути більш важкого стягнення, замінивши його на штраф.

Адміністративне стягнення накладене з додержанням вимог статей 23, 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та в межах санкцій статті за дане правопорушення.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Стельмах І.О.