Номер провадження: 33/813/930/23
Головуючий у першій інстанції Лонський І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сідорова Дмитра Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №091904 від 26.10.2022, ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року о 12.22 год в м. Одеса, Аркадіїський провулок, 9/1, керуючи транспортним засобом «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконалась в безпечності маневру, не звернулась до сторонніх осіб, в результаті здійснила наїзд на транспортний засіб Ford д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №091905 від 26.10.2022, ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року о 12.22 год в м. Одеса, Аркадіїський провулок, 9/1, керуючи транспортним засобом «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_2 та залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП (а.с. 2).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 68-69).

В апеляційній скарзі адвокат Сідоров Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення (а.с. 71-77).

В судове засідання до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні її адвокат Сідоров Д.Д. не з`явились, про розгляд справи сповіщались належним чином.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідності та його представника, на підставі доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із п. 2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Стаття 122-4 КУпАП встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, та суд першої інстанції дійшов законного висновку про наявність діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Факт порушення ОСОБА_1 пунктів 2.10 а, 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно статей 122-4, 124 КУпАП підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №091904 від 26.10.2022, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №091905 від 26.10.2022, схемою місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відеозаписом події, висновком експерта №СЕ-19/116-23/2040-ІТ від 04.04.2023.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, крім того не оспорюється в апеляційній скарзі.

При цьому, в апеляційній скарзі адвокат Сідоров Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Однак, апеляційний суд не погоджується із таким доводами апеляційної скарги, вважає їх незаконними, та такими які гуртуються на власному тлумаченні норм процесуального права, з огляду на наступне.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При цьому, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із аналізу вимог ст. ст. 245, 280, 247 КУпАП випливає, що закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли у справі з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону, що вказує на необхідність встановлення вини.

Отже, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 247 КУпАП об`єктивно з`ясував всі обставини справи та із урахуванням наявних в матеріалах справи доказів дійшов до законного та справедливого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 280, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сідорова Дмитра Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький