КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/7484/23 Головуючий в І інстанції: Мозолевська О.М. Провадження № 33/824/2887/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

15 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 19 травня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення строку, на апеляційне оскарження, посилався на те, що відповідно до печатки на поштовому конверті (копія додається) він отримав постанову Солом`янського районного суду м. Києва тільки 01.05.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта судовий розгляд був формальним та упередженим.

Складений поліцейськими адміністративний протокол базується виключно на припущеннях, а прийняте судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за відсутності на те достатніх доказів вини останнього є передчасним.

Також обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд не дотримався вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП.

На думку ОСОБА_1 , наданих поліцейськими доказів таких як протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №302816 від 25.03.2023 та відеозапису із місця події недостатньо для підтвердження його вини у адміністративному правопорушенні.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність законних підстав у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , згідно з приписами ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію.

Вказав, що ОСОБА_1 не було роз'яснено жодних прав, чим грубо порушено права особи та принцип дотримання прав і свобод людини, що передбачений ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію».

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснена відео-фіксація, що нівелює доказове значення наданого працівниками поліції відеозапису.

Крім того, у постанові суду відсутні обґрунтування порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: кого саме перевозив водій, скільки разів та як часто здійснював перевезення, чи існують інші дані про систематичність такої діяльності, також не вказано жодного свідка, який би міг підтвердити факт регулярних перевезень, не встановлено отримання коштів за надання послуг, чому саме перевезення є комерційними та як такого висновку дійшли поліцейські, відсутні дані про те, що водій є суб`єктом господарської діяльності.

При цьому, зауважив, що санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від реалізації послуги, які повинні бути вилучені у правопорушника, як доказ надання даної послуги.

Також, відсутні відомості, отримані з Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області, про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від надання послуг, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

З урахуванням наведеного, вважає, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, а відтак просить закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Янкового М.В. - представника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарженні підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. ( ст. 289 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва було ухвалено оскаржувану постанову.

Згідно з супровідним листом суду першої інстанції копію постанови було направлено на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 01 травня 2023 року апелянт отримав копію постанови Солом`янського районного суду від 20 квітня 2023 року. (а.с. 10)

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_1 лише 01 травня 2023 року і 03 травня 2023 року ним було подано апеляційну скаргу на вказану постанову.

Суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є поважними, а строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови Солом`янського районного суду від 20 квітня 2023 року підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 164 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду недостатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №302816 від 25 березня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , 25.03.2023 о 15 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Г. Кірпи, 2, керуючи автобусом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом «Охтирка-Київ» без відповідних дозвільних документів, а саме без документа, що засвідчує використання автобуса на даному маршруті на законних підставах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В матеріалах справи також наявне відео з боді-камери поліцейського (а.с. 3).

Разом з тим, надані суду докази не могли бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Матеріали справи з доказів містять: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №302816 від 25.03.2023 відносно ОСОБА_1 та відеозапис з місця події.

При перегляді відеозапису зафіксована розмова працівників поліції із ОСОБА_1 .

Наявність людей у транспортному засобі працівниками поліції не перевірялась, докази на підтвердження комерційного перевезення пасажирів, з метою отримання прибутку працівниками поліції не добуто.

Наявні в автомобілі люди не допитувались, обставини перевезення не встановлювались.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

При цьому наведеним законом передбачено надання послуг з перевезення пасажирів різних видів: для регулярних, спеціальних, не регулярних пасажирських перевезень, також перевезень на замовлення, таксі, тощо, в залежності від чого у ст. 39 цього Закону визначений перелік документів, які мають бути наявні у водія.

Також у ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що перевезення пасажирів автобусами може здійснюватись і для власних потреб, у такому разі водій повинен мати при собі - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України.

На запитання поліцейського про те, кого перевозив водій, ОСОБА_1 відповів, що їхав зі свого місця проживання м. Охтирка, та взяв з собою по дорозі людей до Києва.

Автобус орендує для власних потреб на підставі договору безоплатного користування майном. Їздить нерегулярно по власним потребам, факт перевезення пасажирів на комерційній основі заперечував.

На підставі дослідження матеріалів справи суд прийшов до висновку, про відсутність доказів здійснення ОСОБА_1 перевезення людей з метою надання послуг з пасажирського перевезення та отримання оплати з пасажирів, та недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи, керуючись положеннями статті 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження на постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко