Справа № 569/2600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Яковлєв Д.В., за участю секретаря судового засідання Щербан В.В., прокурора Набухотного С.В., захисника Попової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Попової О.В. про відвід судді Денисюка П.Д. у розгляді протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Вищевказана справа була зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду та згідно протоколу розподілу справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області розподілена до провадження судді Рогозіна С.В.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.05.2023 задоволено заяву прокурора відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Рівненської обласної прокуратури Музичук Т.С. про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Рогозіна С.В. у розгляді протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Справу №569/2600/23 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , передано для розгляду іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області в порядку ст. 35 КПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області вказана справа була розподілена до провадження судді Денисюка П.Д.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Попова О.В. звернулася до суду із заявою про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Денисюка П.Д.

У своїй заяві захисник вказує, що суддя Денисюк П.Д. підлягає відводу оскільки він апріорі не може бути об`єктивним, неупередженим та безстороннім, адже означена справа набула великого резонансу у суспільстві і вказане констатовано у постанові Рівненського міського суду Рівненської області від 18.05.2023 у цій же справі. Саме цими обставинами суддя Діонісьєва Н.М. мотивувала рішення про відвід свого колеги судді Рогозіна С.В. у справі №569/2600/23. Із вказаного вище простежується очевидний вплив на суд з боку громадськості, що унеможливлює ухвалення законного рішення на основі дотримання права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Крім того, на думку заявника, відбувся факт втручання у систему автоматизованого розподілу справ після відводу судді Рогозіна С.В. у справі №569/2600/23. Так, рішення суду про відвід датоване 18.05.2023, а згідно звіту про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями (початком повторного розподілу є дата та час : 22.05.2023 10:40;21, а закінчення 22.05.2023 10:40;21), обрано суддею Денисюк П.Д., який саме в цей день вийшов із відпустки. Тобто, з 18.05.2023 по 22.05.2023 (18.05.2023 та 19.05.2023 є робочими днями) протягом 2-х робочих днів справа не реєструвалася, що є свідомим порушенням п. 57 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунійної системи, затвердженої рішенням Вищої Ради Правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, та втручанням у систему автоматизованого розподілу справ.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Попова О.В. в судовому засідання повністю підтримала свою заяву, просила її задоволити з викладених у ній підстав.

Прокурор Набухотний С.В. просив суд відмовити в задоволенні заяви про відвід.

Заслухавши пояснення захисника та прокурора, всебічно дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Відповідно до положень ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

У рішенні від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Однак судом не встановлені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Денисюка П.Д., мотиви, наведені у заяві про відвід не підтверджені жодними доказами, а відтак підстави для відводу судді Денисюка П.Д. відсутні.

Суд приходить до переконання, що зазначені обставини, на які посилається заявник у заяві про відвід судді не свідчать про упередженість судді Рівненського міського суду Денисюка П.Д.

За таких обставин, суд вважає, що заява адвоката Попової О.В. про відвід судді Рівненського міського суду Денисюка П.Д. до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Попової О.В. про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Денисюка П.Д. у розгляді протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв