ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Калинчук Ю.В. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 11.05.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 11.05.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 гривень.

Згідно постанови суду, 24.04.2023 року о 16.42 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Васіле Александрі, 98, керував транспортним засобом «Daewoo Nexia» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, адвокат Калинчук Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та закрити провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в матеріалах справи відсутня повна відео фіксація вчиненого правопорушення, і навпаки там зображено, що ОСОБА_1 не відмовляється від проведення огляду ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в ЧОНД.

ЄУНСС 725/3092/23 провадження №33/822/368/23 головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.

Стверджувала, що ОСОБА_1 не зміг здати біологічний матеріал у зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби. Також ОСОБА_1 повернувся з зони бойових дій, де отримав важку вибухову травму. Однак суд першої інстанції не врахував діагноз ОСОБА_1 , а саме посттравматичний стресовий розлад, який може пояснити його поведінку в момент зупинки працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_1 наголошував, що він хвилювався, тому що поспішав додому до хворого сина, у якого встановлено діагноз розлад психологічного розвитку з аутичною симптоматикою.

Також працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, під час складення протоколу про адмінправопорушення не забезпечена участь адвоката, а також неналежно роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апелянт вважає, що судом було порушено принцип змагальності та безсторонності, оскільки суд фактично перебрав на себе функцію сторони обвинувачення та, в оскаржуваній постанові не об`єктивно оцінені доводи та міркування особи, що притягається до відповідальності. Також судом не було переглянуто відеозаписи.

Вказувала, що чинним законодавством передбачено, що в разі виникнення у поліцейського підстав вважати, що вони перебувають у стані будь-якого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння. Однак, на думку адвоката, в матеріалах справи не вбачаються обставини, що поліцейський мав обґрунтовану підозру щодо перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння.

Посилалась на постанову Чернівецького апеляційного суду та стверджувала, що в діях ОСОБА_1 немає складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки процедура огляду на стан сп`яніння відбувалася всупереч встановленому порядку, а саме за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що водій взагалі перебував в такому стані. Зауважує, що ОСОБА_1 не відмовлявся здати на аналіз кров, тому, що у стані стресу не зміг здати біоматеріал.

Заслухавши ОСОБА_1 який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху з порожнини рота), а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

З переглянутого в апеляційній інстанції відеозапису, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, а саме в ЧОНД. ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем та доставлено працівниками поліції в ЧОНД.

За час перебування з ЧОНД, а саме протягом двох годин, водій ОСОБА_1 не надав лікарю цієї установи біологічну речовину для проведення лабораторного дослідження, пояснюючи це тим, що він не може її надати.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2023 року, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою від проходження огляду та обстеження, що підтверджується висновком лікаря №622 (а.с.3).

При цьому за основу в даному випадку суд приймає саме висновок лікаря, який визначає фізичну можливість особи здати біологічне середовище для проведення відповідного аналізу. А тому твердження апелянта про фізичну неможливість ОСОБА_1 здати біологічне середовище суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги.

Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано у зв`язку з виявленими у нього ознаками, які зазначені вище. При цьому суд зауважує, що виявляти такі ознаки у водіїв уповноважені працівники поліції. Той факт, що апелянт не вбачає у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на відео, не свідчить про відсутність цих ознак. Стверджувати чи заперечувати перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння можна було б, якби останній пройшов огляд в медичному закладі.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 12.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 не надав біологічного середовища (зразків) для проведення лікарем лабораторного дослідження, з метою встановлення чи заперечення перебування останнього в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, вважаю, що судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. А тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є помилковим.

Що стосується доводів апелянта про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є необґрунтованими.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Також є безпідставним твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки його відмови пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки з переглянутого в суді відеозапису вбачається, що такі наслідки останньому було роз`яснено.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Калинчук Ю.В. відмовити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 11.05.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя