Справа №701/426/23
Провадження №3/701/254/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського Ігор Дмитрович
за участю секретаря -Байдужій Г. І.
з участю прокурора - адвоката - Заболотного А.В. Алексєєнка ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що поступили із Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , працюючої секретарем Маньківської селищної ради та здійсює свою діяльність як депутат Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, ІПН: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено, -

В С Т А Н О В И В :

До Маньківського районного суду Черкаської області одночасно надійшли справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, які були відповідно до ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 05.05.2023 р. були об"єднані в одне провадження №3/701/25/23, справа № 701/426/23.

Відповідно до протоколу №167/2023 від 24.04.2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реально конфлікту інтересів під час голосування за питання №25-11/VІІІ від 22.12.2022 року «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги» селищному голові на 2023 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у селищного голови ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №168/2023 від 24.04.2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реально конфлікту інтересів під час голосування за питання №16-33/VІІІ від 23.12.2021 року «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги» селищному голові на 2022 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у селищного голови ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №169/2023 від 24.04.2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реально конфлікту інтересів під час голосування за питання №16-33/VІІІ від 23.12.2021 року «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги» селищному голові на 2022 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у селищного голови ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу №170/2023 від 24.04.2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реально конфлікту інтересів під час голосування за питання №25-11/VІІІ від 22.12.2022 року «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги» селищному голові на 2023 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у селищного голови ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 та її представники - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнали та просили закрити провадження по даній справі в зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу інкрімінованих адміністративних правопорушень, обгрунтовуючи свою позицію тим, що конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Матеріали справи не містять об`єктивних даних, які б свідчили про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки в даному випадку обвинувачення ОСОБА_2 , у вчинені правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП ґрунтується виключно на припущенні щодо подальшої можливості задоволення останньою свого приватного інтересу, що може свідчити про наявність у неї лише потенційного конфлікту інтересів, а відтак не тягне за собою адміністративної відповідальності. Протоколи та матеріали справи не містять жодної інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_2 , задовільнила або могла задовільнити свій приватний інтерес шляхом отримання премій та надбавок, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ті обставини, що встановлення таких премій і надбавок та/або їх розмір хоч якось пов`язані з виконанням ОСОБА_2 , своїх представницьких повноважень і носять індивідуальний характер відносно ОСОБА_2 .

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 , винною в скоєнні даних адміністративних правопорушень та піддати адміністративному стягненню.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням ст. ст. 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) необхідно розуміти протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24.04.2023 року №167/2023, №168/2023, №169/202 та №170/2023, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час голосування за рішення №16-33/VІІІ від 23.12.2021 «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2022 рік» та рішення №25-11/VIII від 22.12.2022 «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2023 рік» не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила відповідні дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Диспозиції частин 1, 2 ст. 172-7 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції», про порушення вимог якої зазначено в адміністративних протоколах стосовно ОСОБА_2 , передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за умови наявності саме реального конфлікту інтересів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень саме в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково - правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України від 29.04.2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Аналогічне визначення понять «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією».

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних, які б свідчили про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки в даному випадку обвинувачення ОСОБА_2 , у вчинені правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП ґрунтується виключно на припущені щодо подальшої можливості задоволення останньою свого приватного інтересу, що може свідчити про наявність у неї лише потенційного конфлікту інтересів, а відтак не тягне за собою адміністративної відповідальності.

В протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24.04.2023 року №167/2023 та №170/2023 у якості обґрунтування наведено витяг з розділу 2.2.1. Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції від 21.10.2022 року №13, який містить приклади типових обставин та ситуацій, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення.

Зокрема, у вказаних вище протоколах наведений приклад можливого виникнення приватного інтересу з відносин прямого підпорядкування: «Як правило, підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, або на уникнення негативної реакції керівника, застосування дисциплінарного стягнення/ініціювання дисциплінарного стягнення щодо підпорядкованого працівника тощо. Своєючергою, керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника.».

Поряд з цим, у розділі 2.2. Методичних рекомендацій вказано, що при вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

З наведеного вбачається, що вказаний приклад виникнення приватного інтересу у підлеглої службової особи відносно його керівника в межах відповідних службових відносин є лише припущенням, оскільки вирішення питання про наявність такого інтересу необхідно враховувати відповідні фактори, вказані у розділі 2.2. Методичних рекомендацій (конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення), за допомогою яких слід визначати наявність приватного інтересу.

Проте, матеріали справи, як і самі протоколи про адміністративне правопорушення не містять жодного аналізу відносин та зв`язку між ОСОБА_2 , і селищним головою, а також доказів, які б це доводили та які б свідчили про наявність обґрунтованого приватного інтересу, який може бути задоволений внаслідок тих чи інших дій/бездіяльності ОСОБА_2 .

У протоколах про адміністративне правопорушення міститься інформація щодо отриманих ОСОБА_2 , премій та надбавок, які надані останній на підставі розпоряджень селищного голови.

Протоколи та матеріали справи не містять жодної інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_2 , задовільнила або могла задовільнити свій приватний інтерес шляхом отримання премій та надбавок, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ті обставини, що встановлення таких премій і надбавок та/або їх розмір хоч якось пов`язані з виконанням ОСОБА_2 , своїх представницьких повноважень і носять індивідуальний характер відносно ОСОБА_2 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що надбавки встановлювалися в одинаковому розмірі всім працівникам селищної ради, як розмір преміювання ОСОБА_2 не вирізнявся в бік збільшення від премій іншим працівникам селищної ради..

Даний факт свідчить про недоведеність наявності приватного інтересу у ОСОБА_2 , що фактично виключає можливість потенційного або реального конфлікту інтересів.

Також необхідно наголосити, що згідно розділу 2.4. Методичних рекомендацій суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Розділом 2.5. Методичних рекомендацій передбачено, що при потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень.

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Органами управління стратегічних розслідувань в Черкаській області було встановлено, що ОСОБА_2 є депутатом Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, тобто відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до рішення Маньківської селищної ради (восьме скликання) № 1-4/VIII від 26.11.2020 «Про обрання секретаря Маньківської селищної ради» затверджено протокол №3 засідання лічильної комісії про результати виборів секретаря Маньківської селищної ради, ОСОБА_2 обрано секретарем Маньківської селищної ради.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24.04.2023 року №167/2023, №168/2023, №169/202 та №170/2023, ОСОБА_2 , будучи секретарем Маньківської селищної ради Уманського району та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час голосування за рішення №16-33/VІІІ від 23.12.2021 «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2022 рік» та рішення №25-11/VIII від 22.12.2022 «Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2023 рік» не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила відповідні дії в умовах реального конфлікту інтересів.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні цих адміністративних правопорушень додано: протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24.04.2023 року №167/2023, №168/2023, №169/202 та №170/2023 за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП; рішення Маньківської селищної ради від 22.12.2022 р. №25-11/VIII "Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2023 р."; результати поіменного голосування сесії 25 скликання 8 від 22.12.2022 р.; копію листка реєстрації депутатів Маньківської селищної ради 8 скликання засідання чергової 25 сесії 22.12.2022; рішення Маньківської селищної ради від 26.11.2020 р. №1-4/VIII "Про обрання секретаря Маньківської селищної ради"; рішення Маньківської селищної ради від 26.11.2020 р. №1-1/VIII "Про підсумки виборів депутатів Маньківської селищної ради восьмого скликання, початок їх повноважень"; постанова Маньківської селищної територіальної виборчої комісії Уманського району Черкаської області від 14.11.2020 №21 "Про реєстрацію депутатів Маньківської селищної ради 8 скликання"; протокол 25 сесії 8 скликання Маньківської селищної ради від 22.12.2022 №25; розпорядження Маньківської селищної ради від 14.01.2022 №8-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у січні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 11.02.2022 №34-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у лютому 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 09.03.2022 №53-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у березні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 11.04.2022 №82-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у квітні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 10.05.2022 №114-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у травні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 10.08.2022 №230-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у серпні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 11.07.2022 №191-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у липні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 08.06.2022 №143-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у червні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 16.09.2022 №288-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у вересніі 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 06.10.2022 №37-ОС "Про преміювання працівників виконавчого комітету селищної ради"; розпорядження Маньківської селищної ради від 18.10.2022 №326-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у жовтні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 09.11.2022 №356-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у листопаді 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 06.12.2022 №382-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у грудні 2022 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 07.12.2022 №385-ОС "Про преміювання працівників виконавчого комітету селищної ради"; рішення Маньківської селищної ради від 23.12.2021 р. № 16-33/VIII "Про встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги селищному голові на 2022 р." поіменне голосування сесії 16 скликання 8 від 23.12.2021 р.; протокол 16 сесії 8 скликання Маньківської селищної ради ; розпорядження Маньківської селищної ради від 08.12.2021 №394-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у грудні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 20.12.2021 №403-ОС "Про виплату премії працівникам виконавчого комітету селищної ради у грудні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 06.12.2021 №393-ОС "Про преміювання працівників виконавчого комітету селищної ради"; розпорядження Маньківської селищної ради від 15.11.2021 №375-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у листопаді 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 18.10.2021 №354-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у жовтні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 31.12.2021 №413-ОС "Про встановлення щомісячної надбавки працівникам виконавчого комітету селищної ради"; розпорядження Маньківської селищної ради від 17.09.2021 №329-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у вересні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 13.08.2021 №294-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у серпні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 19.07.2021 №263-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у липні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 17.06.2021 №217-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у червні 2021 р."; розпорядження Маньківської селищної ради від 17.05.2021 №180-ОС "Про виплату надбавки за високі досягнення у праці працівникам виконавчого комітету селищної ради у травні 2021 р."

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом із тим матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їй правопорушень. Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норми ст. 62 Конституції України вказують, що, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Тобто діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_2 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, у діяннях особи, щодо якої було складено протокол, повинна існувати суб`єктивна сторона правопорушення у формі умислу, що невід`ємною складовою частиною складу умисного правопорушення взагалі.

Оцінюючи інкриміноване ОСОБА_2 порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ініціатор, який складав протокол, не надав доказів про вчинення нею правопорушень умисно.

Саме виходячи з цього за відсутності будь-яких безперечних доказів про наявність в діяннях особи умислу на неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів і керуючись положеннями і вимогами ч.3 ст. 62 Конституції України суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 172-7, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С ТА Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити, в зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлео та прголошено 25.05.2023 р.

СуддяІ. Д. Калієвський