ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/8105/21 Номер провадження 33/814/242/23Головуючий у 1-й інстанції Шарко О.П. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 21 листопада 2021 року, приблизно о 00 год. 10 хв., біля будинку 256 Г по Московському пр-ту у м. Харкові, передав керування транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився, за згодою водія, за допомогою приладу «Drager Alсotest 6820» в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, результат 1,29 проміле, з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9Г ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення жодним чином не підтверджує факту передачі ним керування ОСОБА_2 , який перебував саме в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що часом вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено 00:10 год. 21.11.2021, однак час, зазначений в фабулі протоколу, не є часом передачі ним керування автомобілем, а є часом виявлення працівниками патрульної поліції за кермом його автомобіля ОСОБА_2 , що знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що факт зазначений в фабулі протоколу ААБ №189800, складеного відносно ОСОБА_2 про те, що 21.11.2021 о 00:10 год. він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджує того, що він в цей час передав керування автомобілем ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вважає, що час вчинення правопорушення працівниками патрульної поліції не встановлено.

Вказує, що його зауваження щодо того, що він не передавав керування автомобілем особі в стані сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в суді прийняті до уваги не були.

Зазначає, що 20.11.2021 ОСОБА_2 весь день возив його та ОСОБА_3 на його автомобілі, ОСОБА_2 був повністю тверезим і не вживав алкоголю ні під час керування, ні напередодні. Пояснив, що протягом дня і вечора він разом із ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, після чого він заснув. Вночі, як пізніше з`ясувалось, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , його сплячого, у стані сп`яніння перенесли на заднє сидіння його автомобіля і повезли додому. Вказує, що коли прокинувся, його автомобіль вже був зупинений працівниками патрульної поліції, хто перебував за кермом з його друзів, він не бачив, оскільки спав в машині. Зазначає, що як з`ясувалось пізніше, автомобілем керував ОСОБА_2 , проте він почав вживати алкоголь вже після того, як він дав йому ключі від автомобіля, у зв`язку з чим вважає, що підстав для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП у інспектора патрульної поліції не було у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом його показання перевірені не були, свідки, які знаходились із ним в автомобілі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не допитані.

Крім того зазначає, що на відеозаписах, доданих до матеріалів справи, не зафіксовано факту передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 о 00:10 год. 21.11.2021, а навпаки на відеозаписі зафіксовано, що о 01:21:25, він повідомляє поліцейському, що ОСОБА_2 був тверезий.

Також зазначає, що всупереч вимогам «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» відеозапис не вівся безперервно.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився та не повідомив про поважність причини неявки, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Такі висновки суду ґрунтуються на взаємоузгоджених між собою доказах: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 189772 від 21.11.2021; результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу DragerAlcotest 6820, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння з показником 1, 29 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 та є підпис останнього про згоду з результатами; довідка видана інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Кравченка О. про те, що транспортний засіб «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 згідно облікових данних ІПНП належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відеозапис події.

Зі змісту наявного в справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , на момент зупинки належного йому транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у цьому ж автомобілі на пасажирському сидінні та не заперечував факт передання керування автомобілем ОСОБА_2 .

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 під керування автомобіль, коли той був тверезий, не спростовують того факту, що ОСОБА_1 явно знаючи про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, не вжив заходів щодо його відсторонення від керування, хоча і перебував з ним в одному автомобілі і в даному випадку не встановлення точного часу передання керування транспортним засобом не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо недопиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід звернути увагу, що вказані свідки перебували разом із ОСОБА_1 у автомобілі під час вчинення адміністративного правопорушення та є його знайомими, а отже є зацікавленими особами.

З приводу наданого суду відеозапису слід звернути увагу, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення самостійно визначає обсяг доказів, які вона подає до суду.

Натомість, ст. 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, вважаю що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.

На підставі викладеного, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан