Справа №478/369/23 пров. №3/478/142/2023
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

10.04.2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., за участю секретаря Поліщук С.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суходілля Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення №017833/130 від 16.03.2023 року вбачається, що 16.03.2023 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на річці Висунь біля с. Лагодівка Баштанського району Миколаївської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сіткою, з вічком 50 мм, довжиною 46 м та виловив рибу карась сріблястий в кількості 3 штук, чим своїми діями порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерством аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року за №700, та спричинив збитки рибному господарству на суму 4743 грн. Риба випущена в природне середовище, згідно ст.63 Закону України «Про тваринний світ».

При судовому розгляді справи ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що проживає біля річки Висунь, по АДРЕСА_1 . Так, 16.03.2023 року близько 17 год. взявши у свого сусіда човна пішов до річки Висунь вигнати із водойми гусей. Рухаючись на човні веслом зачепився за сітку, яку трохи потягнувши із води побачив трьох карасів, які вирішив забрати собі. Забравши рибу та нагнавши гусей вийшов на берег, коли до нього підійшли працівники рибного господарства та побачивши у човні трьох карасів, яких забрали та випустили назад в річку, почали складати відносно нього адміністративні матеріали за порушення правил рибальства. Зазначив, що виловом риби не займався та не займається, у нього взагалі відсутні будь-які засоби для лову риби, сітка яка була витягнута працівниками рибного господарства з водойми не його та він її не ставив, про що ним повідомлялось останнім. З протоколом не згоден.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерством аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року за №700, забороняється добування (вилов) такими знаряддями: 1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів; 2) вогнепальною зброєю; 3) пневматичною зброєю, за виключенням підводної рушниці; 4) гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями добування (вилову) за виключенням гачкових знарядь добування (вилову) та підводних рушниць; 5) давлячими, капканоподібними знаряддями добування (вилову); 6) електроловильними системами (електровудки, електрогони, електрошокери, ультразвукові прилади тощо); 7) гачковими, у тому числі нахлистовими, донними, поплавковими, зимовими вудками, жерлицями (кружками) та спінінгами всіх видів з використанням штучної або природної принади у разі, якщо загальна кількість гачків перевищує сім одиниць на одного рибалку; 8) одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади; 9) підсакою діаметром більше 100 см або «хваткою» («павуком») розмір яких перевищує 1 ? 1 м із кроком вічка сіткового полотна більше 10 мм для добування (вилову) раків, живця та принад; 10) механічними пристроями (засобами) для протягування сіток та інших сіткових знарядь добування (вилову) під кригою; 11) механічними знаряддями добування (вилову), за винятком добування (вилову) мотиля більше однією ручною драгою діаметром більше 70 см; 12) підсакою (сачком) діаметром більше 70 см із кроком вічка менше 8 мм для добування (вилову) мідій, рапанів, креветок, гамаруса та мотиля; 13) раколовками конструкції «хапка» з діаметром більше 70 см, кроком вічка більше 22 мм у кількості більше однієї одиниці на одного рибалку;

14) іншими забороненими законодавством знаряддями добування (вилову).

Диспозиція ч.4 ст.85 КУпАП передбачає відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.85 КУпАП, як грубе порушення правил рибальства, а саме рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюютьсяпротоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення №017833/130 від 16.03.2023 року, 16.03.2023 року ОСОБА_1 о 17 год. 20 хв. перебуваючи на річці Висунь біля с. Лагодівка Баштанського району Миколаївської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сіткою, з вічком 50 мм, довжиною 46 м та виловив рибу карась сріблястий в кількості 3 штук, чим своїми діями порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу ІV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерством аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року за №700, та спричинив збитки рибному господарству на суму 4743 грн. Риба випущена в природне середовище, згідно ст.63 Закону України «Про тваринний світ».

З опису-оцінки знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у порушника ОСОБА_1 , згідно з протоколом (актом) від 16.03.2023 року №017833, від 16.03.2023 року вбачається, що у ОСОБА_1 було вилучено знаряддя лову сітку, в кількості 1 шт. розміром: L-46 м, h-2 м, а-50 мм, та камеру автомобільну, в кількості 1 шт.

Згідно опису водні біоресурси карась сріблястий, в кількості 3 штук, загальною вагою 0,9 кг, в живому вигляді, у відповідності до вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ», були пущені у водойму.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

За нормативним визначенням адміністративна відповідальність за ч.4 ст.85 КУпАП України настає зокрема за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил рибальства, а саме здійснював вилов риби із застосуванням заборонених знарядь лову - сіткою.

Відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, за таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст.62 Конституції України), є підстави вважати що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі у відповідності з положеннями п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.85 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сябренко І.П.