П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Київ

Справа № 367/4573/22

Провадження: № 33/824/2845/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року, винесену під головуванням судді Горбачової Ю.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Поліщук В. А. в інтересах ОСОБА_1 24 березня 2023 року подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Поліщука В. А. в інтересах ОСОБА_1 повернено особі, яка її подала, у зв`язку із відсутністю документів на підтвердження повноважень захисника.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 особисто направив апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року, в якій порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова винесена в судовому засіданні за його відсутності, копію постанови ним отримано 14 березня 2023 року, в межах строку на апеляційне оскарження його захисником було подано апеляційну скаргу, яка в подальшому була повернена у зв`язку із відсутністю витягу з договору про надання правничої допомоги. Відмічав, що копію постанови про повернення апеляційної скарги отримав 10 травня 2023 року. Вважає, що через помилку адвоката його було позбавлено права на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не з моментом отримання її копії.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як зазначено вище, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не з моментом отримання її копії, а тому судом не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що оскаржувану постанову він, ОСОБА_1 , отримав лише 14 березня 2022 року.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем строку подачі апеляційної скарги на постанову суду є 06 березня 2023 року(05 березня 2023року було вихідним днем), однак, апеляційна скарга була направлена вперше адвокатом Поліщуком В. А. в інтересах ОСОБА_1 лише 24 березня 2023 року.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, який призначався судом першої інстанції на 23 лютого 2023 року, про що свідчать зворотне повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 20).

Тобто, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не був позбавлений можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк. Однак, апеляційна скарга була подана вперше його захисником лише 24 березня 2023 року, тобто, через 29 днів після винесення постанови судом першої інстанції.

Необхідність дослідження строку, який минув з моменту повернення першої апеляційної скарги до моменту подачі другої апеляційної скарги ОСОБА_1 особисто, відсутня, оскільки станом на момент звернення з апеляційною скаргою вперше, 24 березня 2023 року, строк на апеляційне оскарження вже був пропущений.

Будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання ОСОБА_1 не містить.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року.

У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома