Справа №731/196/23
Провадження №3/731/119/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Сергієнко Н.А.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого статусу особи з інвалідністю, не маючого статусу учасника бойових дій, не є депутатом, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року відсутні

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2023 року, о 14 год. 50 хв., в с. Гнідинці, по вулиці Довженка, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком, б/н, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» (результат огляду 2,239 проміле), чим порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про повернення протоколу для належного оформлення (а.с. 28) у зв`язку з тим, що він не визнавав результати тестування, отримані на місці зупинки, про що повідомляв під відеозапис та здійснив запис у роздруківці. За таких обставин вважає помилковим посилання у протоколі на п.п. «а» п. 2.9 ПДР України. Крім того, у протоколі неправильно вказана фабула порушення. Також ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 25-27). Клопотання обґрунтоване тим, що він не керував мотоблоком за обставин, зазначених у протоколі, а перебував на пасажирському сидінні та лише допомагав водію звернути на узбіччя. При цьому він навіть не має уявлення, як глушити мотор. Протокол не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено фіксацію порушення, а тому відеозапис є недопустимим доказом, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року по справі № 524/9716/16-а. Результати огляду на місці, які ним не визнавалися, без їх підтвердження у закладі охорони здоров`я, не можуть бути доказом перебування у стані алкогольного сп`яніння. Фабула правопорушення зазначена у протоколі неправильно, посилання на п.п. «а» п. 2.9 ПДР України помилкове. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що поліцейський ОСОБА_2 взагалі має повноваження складати протоколи про адміністративні правопорушення. Вважає, що всі наведені сумніви у його винуватості мають тлумачитися на його користь та є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням є, зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до диспозиції вказаної статті обставинами, які підлягають перевірці при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є факт керування особою транспортним засобом та факт перебування вказаної особи в стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 038292, складеним 25 березня 2023 року (а.с. 3), де зазначено особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, вказано про відеофіксацію порушення;

- роздруківкою проведеного тестування з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, з результатом 2,239 проміле (а.с. 2);

- довідкою поліції про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с. 4);

- відеозаписами з відеореєстратора та бодікамери, на яких зафіксовано, як 25 березня 2023 року, о 14 год. 50 хв., ОСОБА_1 керував мотоблоком по дорозі загального користування, буксирував причеп та перевозив пасажира, зупинився на вимогу поліції, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» з результатом 2,239 проміле, а в лікарню їхати відмовився (а.с. 5). При цьому ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом тестування, проведеним на місці, а лише відмовся ставити підпис у роздруківці тестування.

За обставин, зафіксованих на відеозаписі, твердження ОСОБА_1 про те, що фабула правопорушення зазначена у протоколі неправильно, а посилання на п.п. «а» п. 2.9 ПДР України помилкове, суд вважає неспроможним.

Так само суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував мотоблоком, адже вони спростовуються відеозаписом порушення, відповідно до якого за кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Суд також критично ставиться до посилання особи, що якої складено протокол, на постанову Верховного Суду від 13 лютого 2020 року по справі № 524/9716/16-а. Вказана постанова містить правовий висновок, сформований у справі, яка розглядалася за правилами адміністративного судочинства, про те, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому положення КУпАП не містять імперативної вимоги про вказівку у протоколі конкретного засобу відеофіксації. Незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення окремих доказів не тягне їх автоматичну недопустимість.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п.п. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Отже, оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5. ПДР України, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозаписом, доданим до матеріалів справи, зафіксовані: керування транспортним засобом, зупинка працівниками поліції, ознаки сп`яніння та проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «АлкоФор 505» з результатом 2,239 проміле, відсутність факту незгоди з пройденим тестуванням, відмова від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Оскільки водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідні його дії, ознаки сп`яніння та огляд на стан сп`яніння були зафіксовані засобами відеофіксації та у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції, то це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

Статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Так, відповідно до відеозапису мотоблок має двигун внутрішнього згоряння, систему регулювання швидкості, коробку передач, важелі управління. Вказаний мотоблок має причеп для перевезення людей та вантажів, а рух здійснювався по дорозі загального користування.

Таким чином, оцінивши наявні докази по справі, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема його підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також ту обставину, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 284, 301, 303, 304 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко