Справа № 569/3503/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 358558 від 12 лютого 2023 року, 12 лютого 2023 року о 01 год. 20 хв., в м. Рівне, по вул. В`ячеслава Чорновола, 91Н, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 2260» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Юхимчук І.М. вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у його письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, пояснення свідків та показання засобів відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні враховувати, що відповідальність за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і стало підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 358558 від 12 лютого 2023 року. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення фактично зафіксовано факт здійснення руху транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 не було зупинено під час керування транспортним засобом, а навпаки видно, що транспортний засіб стоїть припаркований і не здійснює руху, а, отже з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Як пояснив в судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юхимчук І.М., 12 лютого 2023 року ОСОБА_1 перебував у своїх знайомих за адресою: м. Рівне, вул. Чорновола, 91Н. Близько 01 год. 00 хв. зателефонував на службу таксі, щоб скористатися послугою «драйвера», де йому повідомили, що водій може під`їхати за вказаною адресою через 25-30 хв. Після чого він вийшов з квартири своїх знайомих та сів у свій автомобіль, увімкнувши запалення, прогрівав автомобіль, для того щоб потім не гаяти часу, та чекав на «драйвера». Жодних технічних дій водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення його з місця ОСОБА_1 не здійснював. А тому, не вваживши себе водієм та не керувавши транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, про що і зазначив у своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції під`їхали, а в подальшому підійшли до автомобіля «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані. В ході розмови з ОСОБА_1 , останній вказав, що очікує на «драйвера», після чого вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з наведених норм законодавства та матеріалів справі, суд вважає, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння не встановлено.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН