КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2384/2023 Головуючий в 1-й інстанції: Лісовська О. В.
№ 754/3730/23
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення/далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, 06.03.2023, о 20 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Радосинській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, розгляд проведено неповно.

Апелянт вважає, що поліцейськими незаконно здійснено зупинку його транспортного засобу, а тому всі їх подальші вимоги та дії є незаконними. Аналогічна позиція неодноразово викладалась в постановах Верховного Суду.

Вважає, що складений відносно апелянта протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним, оскільки підставою для пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння був наявний щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 звертає увагу, що за цим протоколом судом прийнято рішення про закриття провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Однак у даному випадку, поліцейські без встановлення будь-яких ознак сп`яніння, формально перерахували їх, вказуючи про наявний раніше складений протокол, запропонували пройти огляд у медичному закладі. Апелянт вказав, що неодноразово проходив такі огляди, витрачав більше 4 годин, та результат був негативним, і він втрачав свій особистий час. При цьому поліцейські ввели в оману ОСОБА_1 , зазначивши, що він має право відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що з відеозапису вбачається як він розмовляє з поліцейськими, поводить себе адекватно обстановці, ознаки сп`яніння поліцейськими не перевірялися, свідки не залучались, а тому вважає, що у останніх не було законних підстав висловлювати пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 надав до апеляційного суду докази самостійного звернення до лікаря-нарколога. З отриманого висновку вбачається, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі допустимими доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери поліцейських, інших письмових доказів.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 06 березня 2023 року вбачається, що цього ж дня, о 20 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Радосинській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння останнім в апеляційній скарзі не заперечується та підтверджується даними відеозапису з боді-камери поліцейських.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими на блок-посту для перевірки документів. Такі дії поліцейських узгоджуються з вимогами закону, а також введенням в Україні воєнного стану. Під час спілкування з поліцейськими, останніми зауважено про наявність в базі даних інформації про складання щодо апелянта протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Під час проходження огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом в біологічному матеріалі виявлено ряд наркотичних засобів. З цих підстав у поліцейських виникла підозра про можливе перебування особи також у стані наркотичного сп`яніння. Останні виявили тремтіння рук у ОСОБА_1 , зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови. Тому запропонували пройти відповідний огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 відійшов порадитись по телефону, після чого від проходження огляду відмовився. При цьому поліцейськими роз`яснено наслідки такої відмови, а саме складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо незаконності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та безпідставність висловленої вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними. Доводи апелянта про те, що він самостійно пройшов огляд на наступний день після зупинки його поліцейськими не виключає склад адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду у лікаря-нарколога.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю. Постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук