Справа № 752/8123/23
Провадження №: 3/752/3926/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 близько 14:00 громадянин ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував, поводився агресивно, розтрощив хатню обстановку у квартирі, вигнав з квартири за місцем мешкання, що спричинило сильне душевне хвилювання потерпілої, хвилювання за свою безпеку, викликало у неї відчуття невпевненості, страху, глибокий сум, образу, пригнічення . Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводиться наявними матеріалами, де містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 113187 від 10.04.2023, що складений за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за формою та змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376, рапорт інспектора Хампая І.Г., засвідчену копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 10.04.2023, інформація з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ (АРМОР) щодо ОСОБА_1 , постанову у справі про адміністративне правопорушення Голосіївського районного суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 752/16734/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за адміністративне правопорушення, вчинене 01.11.2022.

Як вбачається з наявних матеріалів, при складанні протоколу від 10.04.2023 особу ОСОБА_4 установлено на підставі паспорта громадянина України, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва і цей протокол останній підписав із запереченнями по суті, проте в судове засідання, яке відкладалося через його неявку, не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно і належним чином та викликався до суду повістками.

Заперечень по суті справи, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_1 не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі, вимог про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 суду не пред`являв.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

На переконання суду (судді) Козир А.М. не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності особи на підставі наявних доказів.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частино 2 зазначеної статті установлено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні домашнього насильства, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого суддею враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, суть вчиненого, суб`єкт спрямування умисного протиправного діяння.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ст. 34 КУпАП України не встановлено.

Виходячи із засад застосування адміністративного стягнення, суд (суддя) вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 години.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023).

На підставі викладеного, ст. 9, 23, 33-35, 40-1, 173-2, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) години.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко