ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/334/23 Справа № 691/144/23 Категорія: ч.1 ст. 183-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Черненко В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 691/144/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Городищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт строком - 120 годин; вирішено стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не сплачує аліменти згідно виконавчого листа Городищенського районного суду Черкаської області № 691/1365/13-ц від 12.09.2013 року на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Постановою Верховного Суду від 21.07.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття, в результаті чого, з 17.11.2021 року по 01.01.2023 року утворилася заборгованість в сумі 107402,75 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, протиправною та такою, що суперечить нормам міжнародного права, відповідним міжнародним правовим актам, які регулюють питання, пов`язані із застосуванням державою примусової праці, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 21.04.2023 та закрити провадження у справі №691/144/23.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що несплата ним аліментів та виникнення заборгованості пов`язане із економічними проблемами та виключно з його фінансовим становищем. Наголосив, що він повністю заперечує, що у нього наявний прямий умисел на те, щоб не сплачувати аліменти та мати заборгованість. Також він заперечує і наявність у нього прямого умислу, спрямованого на не сплату аліментів та виникнення заборгованості, так як шкідливі наслідки настали в силу фінансово-економічних, тобто об`єктивних причин, а не його волевиявлення.

Разом з тим, апелянт вказує, що він має ще двоє малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких він також зобов`язаний утримувати в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку. Апелянт вважає, що застосування покарання у вигляді суспільно корисних робіт, як примусової праці, суперечить як нормам цивільного законодавства України, так і нормам міжнарожним правовим актам, що ратифіковані в України, та підтверджується практикою Європейського суду, що свідчить про те, що такий вид покарання не може бути застосований без добровільної на те згоди особи.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки з постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 21.04.2023 апелянт ознайомився 30.04.2023, зареєструвавши в підсистемі електронного суду ЄСІТС Електронний кабінет, а копію постанови отримав лише 02.05.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся про день час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив здійснити розгляд справи без його присутності.

Також до апеляційного суду надійшло клопотання начальника Городищенського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Тараненко І.І. про допуск до участі у даній справі, як представника вказаної установи, та проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Городищенським районним судом Черкаської області, однак о 09:00 год. керівник відділу Тараненко І.І. на зв`язок не вийшла.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , та начальника Городищенського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Тараненко І.І.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарженя постанови підлягає поновленню, а в задоволені апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Згідно ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 грунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення №51493202 від 30.01.2023, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 не сплачував аліменти відповідно до виконавчого листа Городищенського районного суду Черкаської області №691/1365/13-ц від 12.09.2013, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі частини усіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Постановою Верховного Суду від 21.07.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття; що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01.01.2023 становить 107 402,75 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання;

-даними виклику державного виконавця № 620 від 10.01.2023 року (а.с.3);

-даними акту державного виконавця від 30.01.2023 року (а.с.4);

-даними копії виконавчого листа Городищенського районного суду Черкаської області № 691/1365/13-ц від 25.03.2013 року (а.с.6);

-даними довідки-розрахунку (в порядку п. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої заборгованість за виконавчим провадженням за вказаний період з 01.01.2021 року по 01.01.2023 року становить 27832,00+79570,75 = 107402,75 гривень (а.с.7);

-даними копії паспортних даних (а.с.16);

-даними довідки-характеристики на ОСОБА_1 (а.с.8);

-листом за підписом старости Валявського старостинського округу № 214/02 від 23.06.2021 року (а.с.9);

-даними постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2016 року по виконавчому листу № 691/1365/13-ц від 25.03.2013 року;

-даними розрахунку заборгованості по аліментам від 01.11.2021 року - заборгованість по аліментам становила 79520,75 гривень (а.с.21-23);

-даними викликів державного виконавця № 4226, №4227 від 14.03.2023 року (а.с.24, 27);

-даними акту державного виконавця від 24.03.2023 року (а.с.29).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому вони є належними та допустимими доказами у даній справ, і на підставі яких судом першої інстанції прийняте процесуальне рішеня.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, і для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Апелянт до суду першої інстанції надав копії квитанцій про часткове погашення заборгованості по сплаті аліментів, перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2 з 30.09.2021 року на суму 1600 грн., 01.12.2021 року 2518 грн., 27.11.2022 року 1000 грн., 04.12.2022 року 1000 грн., 18.12.2022 року 1042, 66 грн., 26.12.2022 року 1000 грн., 08.01.2023 року 1100,00 грн., 21.01.2023 року 1191,61 грн., 25.02.2023 року 1105, 53 грн., 13.03.2023 року 1191,61 грн., 15.04.2023 року 1360,00 грн., однак залишок заборгованості, як на час апеляційного розгляду, так і на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він сплачував аліменти, як тільки в нього виникала така можливість жодним чином не впливають на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наявність у апелянта двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може слугувати підставою для скасуваня справедливого та законного рішення суду першої інстанції.

Твердження апелянта про незаконність, протиправність постанови суду, так як вона суперечить нормам міжнародного права, відповідним міжнародним правовим актам, які регулюють питання пов`язані із застосуванням державою примусової праці, апеляційний суд вважає безпідставними й такими, що не найшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, є необґрунтованими і спростовуються, матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Городищенського районного суду Черкаської області від 21.04.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними, та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарженя постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2023 року.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка