Справа № 645/1383/23
Провадження № 3/645/769/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

04.04.2023 року о 01 год. 44 хв. в м. Харкові, вул. Краснодарська, буд. 61, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місця зупинки автомобілю за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6820», ARHК 0043, результат огляду становить 0,96 ‰ проміле. З результатами огляду згоден. Діяння вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а). Правил дорожнього руху.

Окрім того, 04.04.2023 року о 01 год. 44 хв. в м. Харкові, вул. Краснодарська, буд. 61, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення відбулось повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2023 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності: № 645/1383/23, (провадження № 3/645/769/23), справа № 645/1386/23 (провадження № 3/645/772/23) за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі ст.36 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи 645/1383/23 (провадження № 3/645/769/23).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом заздалегідь та належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надано.

Частиною другою статті 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Вказана позиція відображена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2021 року у справі № 11-250сап21.

Європейський суд з прав людини, у своїй сталій судовій практиці неодноразово наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, враховуючи вище викладене, вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 загальних положень Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними. засобами.

Відповідно до п. 2.1 «а» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених чч. 2-4 ст. 126 КУпАП, серед яких визначено керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).Частина 2 передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, що включає в себе керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І Інструкції).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими судом доказами: протоколами про адміністративні правопорушення ААД № 224564 від 04.04.2023 року, серії ААД № 224563 від 04.04.2023 року; даними з DVD дисків з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо фіксації адміністративних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_1 ; результатом тестування на алкоголь складеного 10.04.2023 року за адресою м. Харків, вул. Ощєпкова, буд. 19, за допомогою «Drager Alcotest 6820», прилад № ARНК 0043, принтер ARJH-0228, тест № 1563 за яким виявлено - 0,96 ‰ (проміле); складеним до тесту актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у графі: «З результатом згоден»; даними з DVD диску, з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано 04.04.2023 року о 02.04 год. на ім`я ОСОБА_1 ; рапортами поліцейських УПП в Харківській області ДПП; довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сухробова Р., згідно з облікових даних «Інформаційний портал Національної поліції України» про те, що: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія; власником автомобіля марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 ; 04.04.2022 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 34686 за порушення п. 2.5 ПДР України, у результаті чого 21.03.2023 року останнього було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (Дергачівський районний суд Харківської області, справа № 619/1005/23),03.02.2023 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 82441, за порушення п. 2.1. «а» ПДР України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн, 04.04.2023 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 224564 за повторне вчинення правопорушення за ст. 126 КУпАП; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 82441 від 03.02.2023 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1. «а» ПДР України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн; копією постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 21.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн (справа № 619/1005/23, провадження 3/619/531/23), яка набрала законної сили 03.04.2023 року.

Пунктом 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення бажання проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.

Суду не надано доказів, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 224564 від 04.04.2023 року, серії ААД №224563 від 04.04.2023 року працівниками поліції було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій ОСОБА_1 , при вчиненні ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, дані відеозапису та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.

Згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Так, згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП вчинене ОСОБА_1 04 квітня 2023 року.

Таким чином, на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУаАП підлягає закриттю.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сухробова Р. згідно з облікових даних «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

Така ж правова позиція відображена у постанові Верховного Суду № 51-7569км18 від 22 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Така ж правова позиція відображена у постанові Верховний Суд № 51-7569км18 від 22 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Як вбачається з довідок інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сухробова Р. власником автомобіля марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

У зв`язку із тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є власником транспортного засобу, суд не може застосувати додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів, що автомобіль марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає необхідним для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000,00 грн), без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 126, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови проголошено 14.09.2023 року.

Суддя