Справа № 359/2629/23
Провадження № 3/359/1503/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності та його представника, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043447 від 12.03.2023 р., 12.03.2023 року о 10 год. 30 хв. на а/д Чубинське-Гора водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП «ББЛІЛ», за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул. Котляревського,1, згідно висновку медичного огляду №130 від 12.03.2023 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що в той день він разом зі своїм товаришем, який є власником автомобіля, перебував у автомобілі, який стояв на узбіччі автомобільної дороги Чубинське-Гора та пили каву. Близько 11 години 30 хвилин до їхньої машини під`їхав екіпаж патрульної поліції, один із співробітників попросив посвідчення водія та згодом запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На пропозицію співробітників поліції він з початку не погодився, але після їхньої погрози вилучити автомобіль у разі відмови він проїхав з ними до медичного закладу, де було проведено огляд та встановлено рівень стану алкогольного сп`яніння. При цьому, він, не заперечував, що за день до події вживав алкоголь, проте автомобілем з того часу не керував, навіть посвідчення водія з собою не брав, а приїхав до товариша на таксі і пересів до нього в машину та почали визивати по телефону драйвера, щоб останній відвіз їх додому, оскільки жоден з них керувати бажання не мав. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейським не зазначено, що він змушений був користуватися особистим телефоном, оскільки не міг користуватись боді-камерою з «технічних причин», також в матеріалах відсутній рапорт з обґрунтуванням даної ситуації. Також, матеріали справи не містять рапорту працівника поліції в якому повинна бути зазначена причина зупинки транспортного засобу згідно ст.35 Закону України «Про поліцію» та інші відомості необхідні для встановлення вини правопорушника, що свідчить про те, що він автомобілем не керував, а співробітники поліції під`їхати до автомобіля, який стояв на узбіччі дороги та не рухався. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він транспортним засобом не керував, і в момент як до нього підійшли працівники поліції, він перебував в авто, однак ним не керував.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який показав, що саме він керував 12.03.2023 року транспортним засобом, автомобілем марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 . та зупинився на а/д Чубинське-Гора. Приблизно через 50 хвилин після зупинки до нього на таксі приїхав ОСОБА_1 , який в той день взагалі не керував його транспортним засобом. Після чого вони викликали іншого водія, який міг би керувати, автомобілем марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 та відвезти їх додому.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, свідка, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, вказавши, що він перебував в салоні авто та поряд із авто, але будь-яких дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух не вчиняв.

Так, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Із долученого працівниками поліції DVD-R диск до матеріалів справи, не можливо встановити факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи у будь-якій інший спосіб безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем такий не містить, так як на відеозаписі, які містяться на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, частково відображені події, але на них відсутні відомості щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки запис розпочинається вже з моменту перевірки документів у чоловіка, який був безпосередньо в автомобілі, та не зафіксована сама подія керування саме ним.

Також для повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин справи судом з Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області витребовувався повний відеозапис подій, щодо ОСОБА_1 , обстеження його на стан алкогольного сп`яніння та обставин складення протоколу.

У відповіді на запит суду листом за № 10175/109/1200/04 від 15.05.2023 Бориспільське РУП ГУ НП в Київській області повідомило про те, що надати повний безперервний відеозапис події, включно з моменту виявлення та зупинки транспортного засобу, 12.03.2023 за участі ОСОБА_1 , не можливо. Крім того повідомляє, що згідно наказу МВС України від 18.12.2018 року №1026 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобів, БпЛА - 30 днів.

Також, суд відкидає посилання на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.03.2023 р., що долучений до протоколу про адміністративні правопорушення, оскільки ними не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність у працівників поліції достатніх правових підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», для зупинки транспортного засобу. Як не встановлено взагалі факту зупинення транспортного засобу, оскільки відеозапис містить події коли транспортний засіб зупинений, і в салоні автомобіля відсутні водій чи інші особи, в якості пасажирів.

На запит суду отримано відповідь, що відеозапис можливої зупинки транспортного засобу в даному провадженні відсутній, оскільки за терміном зберігання знищено.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено те, що ОСОБА_1 12.03.2023 року не керував транспортним засобом. Дане підтверджується показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_3 , в яких останній підтвердив, що транспортним засобом - автомобілем марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 керував саме він, а також пояснення ОСОБА_1 в яких він категорично заперечував факт керування транспортним засобом.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, та об`єктивної неможливості перевірити обставини його складення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, оскільки саме перебування всередині салону автомобіля, навіть на водійському сидінні, не доводить факт керування останнім транспортним засобом, внаслідок чого встановлення, що особа перебуває в салоні авто в стані алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується підпунктом "а" пункту 2.9 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043447 від 12.03.2023 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк