Справа №621/939/23
Постанова

Іменем України

14 червня 2023 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої інженером у ДП санаторій «Ялинка», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за статтею 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянинаУкраїни, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

22.03.2023, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DaewooLanos, д.н. НОМЕР_2 по вул. Адріївська в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, перед зміною напрямку руху, не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, д.н. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 22.03.2023 року о 12 годині 00 хвилин, по вул. Адріївська в с. Лиман Чугуївського району Харківської області поблизу АЗС «Роднік» керував транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, д.н. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту. При застосуванні технічних засобів відеозапису відмовився від продування в газоаналізатор «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та прослідування в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння. Вищенаведеними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР.

Крім того, ОСОБА_2 22.03.2023 року о 12 годині 00 хвилин, по вул. Адріївська в с. Лиман Чугуївського району Харківської області поблизу АЗС «Роднік», керував транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, д.н. НОМЕР_3 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала повністю та пояснила, що здійснювала розворот біля магазину та при виїзді на дорогу не побачила транспортний засіб Mercedes-Benz E 200, д.н. НОМЕР_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник не погодились з пред`явленим обвинуваченням та просили закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а за кермом був ОСОБА_3 , при цьому поліцейськими не складені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не залежно від результату такого огляду, відеозапис є недопустимим доказом, під час оформлення матеріалу поліцейським не було забезпечено право на правову допомогу.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , даними схеми місця ДТП від 22.03.2023.

Дослідивши надані докази, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого:

ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, факт правопорушень передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: двома протоколами про адміністративне правопорушення, відеозаписом, на якому ОСОБА_2 без примусу зазначає, що дійсно керувавав автомобілем, перед ДТП випив слабоалкогольний напій та відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суд критично ставиться до зазначеної вище позиції ОСОБА_2 та його захисника щодо заперечення обставин вчиненного адміністративного правопорушення за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, оцінюючи їх як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, так як винність останнього підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні зазначених вище доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

З вище наведених підстав суд відхиляє показання свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що це він керував транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, а не ОСОБА_2 . В данному випадку суд надає перевагу фактичним даним, які містяться на відеозаписі, згідно яких ОСОБА_2 без примусу зазначає, що дійсно керувавав автомобілем, перед ДТП випив слабоалкогольний напій та відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, доводи про відсутність доказів керування транспортним засобом, спростовуються даними відеозапису, з якого чітко вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_2 без примусу зазначає, що дійсно керувавав автомобілем, перед ДТП випив слабоалкогольний напій та відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відхиляються судом як необґрунтовані.

Доводи захисника щодо не забезпечення поліцейськими під час оформлення адміністративного матеріалу права ОСОБА_2 на правову допомогу та чинення тиску на нього, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки вони не підтверджені жодними даним. Так, а ні з відеозапису, а ні з письмових доказів, які додані до протоколу, не вбачається, що ОСОБА_2 клопотав про забезпечення йому права на захист або на нього чинився тиск, при цьому ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити про таке право або в самому протоколі, або на окремим письмовим клопотанням. З цих же підстав суд відхиляє показання свідка ОСОБА_4 , що ОСОБА_2 не було забезпечено право на захист та на нього чинився тиск зі сторони працівників поліції. Суд зазначає, що вказаний свідок не був позбавлений можливості надати свої письмові пояснення працівникам поліції, проте такі в матеріалах справи відсутні. Отже, суд в цілому ставиться критично до показань, які надані свідком ОСОБА_4 .

Доводи захисника про те, що протокол повинен був складатись в медичному закладі та відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, як підставу для визнання порушеної процедури порядку огляду на стан сп`яніння, судом також відхиляються, оскільки вищенаведені направлення та акт складається у разі проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Натомість згідно матеріалів справи ОСОБА_2 відмовився проходити огляд в медичному закладі, тобто в даному випадку складання таких направлення та акту не вимагається. Вищенаведена позиція захисника є довільною формою трактування положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Також, суд відхиляє доводи захисника що, відеозапис є недопустимим доказом, оскільки відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами можуть бути будь-які фактичні данні, які в тому числі, встановлюються за допомогою різноманітних технічних засобів відеозапису.

Дослідивши надані докази, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сааме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ст. 122-4, а саме: залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відсутні.

Згідно ст. 35 КУпАП обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, відсутні.

Згідно ст. 35 КУпАП обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення відносно ОСОБА_2 суддя враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення відносно ОСОБА_1 судя враховує характер вчиненного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з особи, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовийзбір», -

Керуючисьст.ст. 34-36, 249, 251, 252, 280, 283-285, 288, 289, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсотп`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 536 (п`ятсоттридцятьшість) грн 80 коп.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на останнього адміністративне стягнення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Штраф підлягає оплаті у 15-денний строк.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі скарги в Харківський апеляційний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя В.В. Шахова