Справа № 352/707/23
Провадження № 3/352/525/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Струтинський Р.Р., розглянувши матеріали, що надійшли від ГУ ДПС в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , керівника та головного бухгалтера ТОВ «Станіслав-м`ясо», за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Від ГУ ДПС в Івано-Франківській області надійшов протокол № 676 від 28.03.2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , де вказано, що останній, будучи керівником та головним бухгалтером ТОВ «Станіслав-м`ясо» несвоєчасно подав податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2023 (граничний термін подання декларація- 20.02.2023, фактично подано- 10.03.2023), порушивши гл.2 ст. 49 п.49.18, п.п.49.18.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

ОСОБА_1 у суд не з`явився.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Грабовецький О.Б. у поданому письмовому поясненні просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, обгрунтовуючи тим, що вина його довірителя не підтверджена жодними доказами, зокрема твердження податкового органу є помилковим, оскільки відповідна декларація з податку на додану вартість була подана вчасно 17.02.2023, а зареєстрована податковим органом лише 10.03.2023. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення згідно ч.1 та 2 ст. 254 КУпАП складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до відповідальності. Однак до матеріалів справи долучено акт камеральної перевірки від 16.03.2023, в той час як протокол про нібито вчинення адміністративного правопорушення складено з порушенням вимог законодавства тільки через 12 днів, тобто 28.03.2023. Крім того, відповідно до вимог ст. 279 КУпАП справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак у порушення зазначених вимог у протоколі не зазначено дату, час і місце вчинення правопорушення, в даній графі міститься посилання на акт перевірки та місцезнаходження податкового органу, оскільки ТОВ «Станіслав-М`ясо» здійснювали свою господарську діяльність у АДРЕСА_2 . Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП особою, яка склала протокол, надано акт камеральної перевірки податкової звітності від 16.03.2023 № 1710/09-19-04-09/44388404.

Згідно ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу № 676 від 28.03.2023, датою вчинення правопорушення зазначено 16.03.2023, коли виявлено правопорушення відповідно до акту камеральної перевірки податкової звітності, а протокол складено 28.03.2023 (через 12 днів), що в свою чергу є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол складено більш ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Крім того, у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення фактично продубльовані висновки, до яких дійшла уповноважена особа під час здійснення камеральної перевірки підприємства та яка відображена в акті камеральної перевірки.

Камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Зазначена перевірка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п.86.1. ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст. 58 та п.86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Суд констатує той факт, що у протоколі відсутні посилання на узгоджені податкові повідомлення-рішення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Також як вбачається із наданої суду копії податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2023 ТОВ «Станіслав-М`ясо», датою подання є 17.02.2023, тобто дана декларація подана у граничний термін до 20.02.2023.

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог статті 254 КУпАП та копія акту камеральної перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 в порушенні вимог Податкового кодексу України та інших нормативних актів, а інші докази у справі відсутні.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, приходжу до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ