Справа № 3/593/244/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2023 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Божиків Бережанського району Тернопільської області, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 -16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2023 року на розгляд Бережанського районного суду надійшов адмінматеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 164-16 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 979782, що був складений 12 квітня 2023року ДОП ВП № 1 м. Бережани Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, видно, що ОСОБА_1 12 квітня 2023року, о 12 год. 30 хв., за місцем свого проживання, а саме: в АДРЕСА_1 , здійснив продаж ОСОБА_2 0.75л. розведеного спирту за що отримав 100гривень, тобто він займався забороненим видом господарської діяльності, на який є спеціальна заборона, чим порушив вимоги ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодово-ягідних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального". Дії ОСОБА_1 ДОП ВП № 1 м. Бережани Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області кваліфіковані за ст. 164-16 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 12 квітня 2023року, о 12 год. 30 хв., по місцю його проживання прийшов ОСОБА_2 і попросив продати йому горілки, оскільки він з хлопцями приїхав до лісу на заготівлю дров та дуже замерзли. Він, знаючи особу, яка прийшла до нього із таким проханням, оскільки переніс інсульт та по стану здоров`я немає можливості виконувати важку фізичну роботу, а ОСОБА_2 неодноразово приходив та допомагав їм по господарству, а тому він погодився виконати його прохання та виніс з хати наявний у нього 0.75л.розведеного спирту, однак грошей від нього він не хотів. Пояснив, що він не займається збутом алкоголю, а ОСОБА_3 віддав горілку, яку мав вдома для власних потреб. Просив при вирішенні вказаної адміністративної справи взяти до уваги, що він пояснень, які є в матеріалах справи, особисто не писав, оскільки фактично по стану здоров`я дуже погано бачить. Він лише на вимогу працівника поліції, не читаючи написане, особисто підписав вказані пояснення, поставивши всюди підпис '' ОСОБА_4 ''. Просив для об`єктивного розгляду справи викликати та допитати у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 , оскільки наявні у справі пояснення не відповідають фактичним обставинам. Він із дружиною є пенсіонерами та живуть на хуторі, де лише чотири хати, а тому якщо б він навіть мав бажання займатися таким видом діяльності, як зазначено працівником поліції у протоколі, то не мав би кому її реалізовувати, оскільки поблизу них людей немає, а найближче село розташоване від них на відстані шість кілометрів. Крім цього, працівники поліції намагалися у його помешканні знайти інші алкогольні напої, та окрім цього, що він дав ОСОБА_3 , іншого алкоголю не виявили, що свідчить про те, що він не займається таким видом діяльності, а тому просив провадження по справі закрити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дійшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 979782 від 12 квітня 2023року дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 164-16 КУпАП.

Разом з тим, в ході розгляду даної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкримінуються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 164-16 КУпАП за якою згідно складеного протоколу інкримінується ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбачено відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно зі ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п.14.36. ст. 14 ГК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу, і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

З диспозиції ст. 164- 16 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає в разі зайняття особою видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, - тобто зазначена норма є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.164-16 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Крім цього, ст. 164-16 КУпАП має дві частини, однак у складеному протоколі не вказано за якою частиною слід кваліфікувати дії ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 , при викладі змісту правопорушення поліцейський, який складав вказаний протокол, не вказав, які положення Закону, якими регламентований саме обіг алкогольних напоїв, були порушені, як і не зазначив, за якими критеріями, визначеними ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 з подальшими змінами, начебто продана ОСОБА_1 спиртовмісна рідина віднесена до алкогольних напоїв.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення визначених протиправних дій.

Працівниками поліції, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_1 12 квітня 2023року, близько 12год. 30 хв., за місцем свого проживання займався забороненими видами господарської діяльності, а саме збутом розведеного спирту.

При цьому матеріали справи не містять доказів саме збуту розведеного спирту, а також і самого факту виготовлення ОСОБА_1 такого напою.

Як вбачається з поданих матеріалів, відсутні докази того, що ОСОБА_1 систематично здійснював торгівлю розведеним спиртом із зазначенням встановлених дат та часу цих послуг, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення за ст. 164-16 КУпАП.

Крім того, хоч працівниками поліції при складанні протоколу була вилучена суміш, однак по ній експертиза не проводилася, а тому не має підстав вважати, що вилучена рідина є спиртосумішшю на реалізацію якої потрібен спеціальний дозвіл. До матеріалів справи не долучено належних доказів, які б вказували на те, що вказана рідина відноситься до алкогольного напою і що такий продаж здійснив ОСОБА_1 за виключенням долучених до справи письмових пояснень ОСОБА_6 , який незважаючи на неодноразові виклики, в судове засідання так і не з`явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, тобто він не підтвердив свої пояснення, дані ним працівникам поліції під час складання протоколу, що він за отриману спиртосуміш заплатив ОСОБА_7 грошові кошти, а тому суд критично відноситься до наявних у матеріалах справи пояснень та не може прийняти їх як належний доказ.

Суд також звертає увагу на те, що навіть у випадку доведеності вини ОСОБА_1 у продажі розведеного спирту ці його дії не можуть кваліфікуватись як заняття забороненими видами господарської діяльності, оскільки такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Отже, після дослідження наявних доказів і особливо, фактичних обставин, викладених у протоколі, у діях ОСОБА_1 не знайдено систематичності як обов`язкової ознаки господарської діяльності, тобто відсутня одна із необхідних складових об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-16 КУпАП.

В постанові Пленуму від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.164-16 КУпАП (без чіткого визначення частини цієї статті) є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.164-16 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 26, 33-35, 164, 247, 251, 268, 278, 280-287, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 164-16 КУпАП, закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.