ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02 червня 2023 рокуСправа №: 695/1862/23
Номер провадження 3/695/1309/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення офіцера ЗСУ серії НОМЕР_3 , видане Харківським університетом Повітряних Сил від 26.06.2014, начальника РЛС батареї управління та радіолокаційної розвідки командного пункту військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії 1402 № 41 від 22.05.2023 встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати проведення службового розслідування» від 21.05.2023 № 350 старший лейтенант ОСОБА_1 будучи відсутнім на військовій службі 23 квітня 2023 року з 8:30 до 11:30, не виконував свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, діючи всупереч інтересам служби яке виразилося у недбалому ставленні до військової служби, а саме у невиконанні своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни, розпорядку дня, та не заступу на чергування запасного командного пункту, в якості помічника оперативного чергового запасного командного пункту з управління засобами безпосереднього прикриття без поважних причин.

Відповідно до розпорядку дня встановленого та затвердженого командиром військової частини військовослужбовець зобов`язаний виконувати ці заходи. Старший лейтенант ОСОБА_1 в свою чергу ігнорував виконання покладених на нього зобов`язань, а проводив час на власний розсуд, про що свідчить його пояснення, порушуючи вимоги Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статуту ЗСУ та наказу командира військової частини, подаючи ганебний приклад підлеглому осбовому складу виконання військового обов`язку.

Відповідно розпорядку дня визначеному в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №970 від 30.12.2023 «Про організацію служби військ і бойового навчання військової частини НОМЕР_1 у 2023 навчальному році» (зі змінами внесеними 06.05.23 №320) ОСОБА_1 повинен знаходитись на території військової частини, діючи згідно розпорядку дня, він самовільно залишив частину за своїми потребами та знову порушив вимоги командира військової частини та Статуту ЗСУ, проводячи час на власний розсуд не пов`язаний з проходженням служби, не виконуючи покладені на нього обов`язки. Про що свідчить пояснення ОСОБА_1 та головного сержанта ОСОБА_2 .

Разом з цим в цей день він зобов`язаний відповідно займаній посаді як офіцер командного пункту та покладених на нього обов`язків заступити на чергування запасного командного пункту, в якості помічника оперативного чергового запасного командного пункту з управління засобами безпосереднього прикриття, згідно графіку чергувань. Відповідно до інструкції помічника оперативного чергового запасного командного пункту з управління засобами безпосередньо на нього покладені певні обов`язки за його посадою, які він також не виконав, чим вже не тільки недбало ставився до своїх обов`язків, а ще знизив бойову готовність всього підрозділу, так як не міг виконувати покладене на нього вже бойове завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі одного з підрозділів військової частини НОМЕР_1 .

Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2023 року лейтенант ОСОБА_1 вину у скоєному визнав, щиро каявся.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії 1402 № 41 від 22.05.2023; витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 350 від 21.05.2023 про результати службового розслідування; актом службового розслідування від 04.05.2023; рапортом начальника командного пункту - заступника начальника штабу в/ч НОМЕР_1 з бойового управління майора ОСОБА_3 ; витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №299 від 27.04.2023 про призначення службового розслідування; письмовими поясненнями капітана ОСОБА_4 , лейтенанта ОСОБА_1 , сержанта ОСОБА_2 .

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженою в судовому засіданні, копією посвідчення офіцера ЗСУ серії НОМЕР_3 , виданого Харківським університетом Повітряних Сил 26.06.2014.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, а від 24 лютого 2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненного правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає,що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 172-15 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній, будучи військовослужбовцем, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

При накладенні стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки, характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення згідно ст.35 КУпАП, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення згідно ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та відсутності обставин, що її обтяжують, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-15, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.