Справа № 351/1437/23
Номер провадження №3-зв/351/2/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2023 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши заяву про самовідвід судді Снятинського районного суду Калиновського Михайла Михайловича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2023 року суддею Калиновським М. М. в канцелярію суду подано заяву про самовідвід даній справі. Заява мотивована тим, відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до провадження судді Калиновського М.М. надійшла вищевказана справа тапри вивченні матеріалів адміністративної справи суддя прийшов до висновку, що зобов`язаний заявити самовідвід, оскільки було порушення встановленого ч.3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи та при вирішенні заяви про самовідвід судді Собка В.М. вказаних норм не було дотримано.

Призначаючи до розгляду дану заяву про самовідвід судом враховано те, що чинний Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає ані права, ані процедури подання та розгляду заяви про відвід судді. Тобто чітке законодавче регулювання щодо даного питання відсутнє.

Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод інститут відводу та самовідводу є гарантією справедливого розгляду кожної судової справи.

Так, у п. 132 рішення ЄСПЛ у справі «Гарабін проти Словаччини» від 20.02.2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Суддя Калиновський М.М. в судове засідання не з`явилася, що узгоджується з його правом, а не обов`язком давати пояснення суду щодо заявленого відводу.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006) орієнтують на те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Суд приходить до висновку, що доводи заявника-судді Калиновського М.М., викладені в клопотанні про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені ст. 75 КПК України, при цьому ч.3 ст. 35 КПУ України при проведенні автоматичного розподілу справ порушено не було.

За наведених обставин, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Калиновського Михайла Михайловича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення правопорушення № 351//1437/23 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Василь СОБКО