Справа № 503/604/23
Провадження №3/503/473/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

12 травня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931901, згідно змісту якого ОСОБА_1 не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов для проживання, розвитку та навчання своєї неповнолітніх дітей, не створив належних умов проживання, а саме згідно акту обстеження умов проживання від 03.05.2023 року в будинку брудно, відсутня постільна білизна, розкидані речі, малий запас продуктів, в присутності дітей вживає ненормативну лексику, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вище вказаного правопорушення не визнав та зазначив, що стан приміщення у будинку не можна визначити як ідеальний, оскільки будинок готувався до ремонту, але спочатку запровадження карантину, а потім введення воєнного стану, погіршення стану його фізичного здоров`я і внаслідок цього тривалий час непрацездатність вплинули на реалізацію цього плану. Однак, все ж стан будинку придатний для проживання. Заперечував використання ним ненормативної лексики в присутності своїх дітей зазначивши, що ця обставина перебільшена і не відповідає дійсності, оскільки при прибутті групи перевіряючих було спілкування на підвищених тонах внаслідок поведінки цих осіб пов`язаною з безпідставним втручанням у приватне життя його сім`ї. Відзначив, що діти одразу після повернення на Україну були влаштовані ним за місцем свого проживання до школи. Надав суду свої письмові пояснення від 20.06.2023 року, які додані судом до справи.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно запису зробленого у графі пояснень по суті правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931901 від 12.05.2023 року (а.с.2), сама особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , відмовився від надання пояснень.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи взагалі не містять ніяких належних доказів зазначеної у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931901 від 12.05.2023 року (а.с.2) обставини того, що ОСОБА_1 не забезпечив навчання своїх дітей, зокрема що останні не влаштовані до навчального(-их) закладу(-ів). В свою чергу сам ОСОБА_1 заперечував дане адміністративне обвинувачення. Тому відповідна обставина не знаходить свого доказового підтвердження.

З приводу зазначення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931901 від 12.05.2023 року (а.с.2) обставини того, що ОСОБА_1 забезпечив за місцем проживання дітей «малий запас продуктів», то суд відзначає те, що «малий» не значить «недостатній» для забезпечення потреб сім`ї. Крім того, суд звертає увагу на те, що обстеження проводилось в літню пору року, коли наявні в достатній кількості свіжа городина (овочі і фрукти), а відтак виправданість виконання значних запасів продуктів викликає сумніви у своїй доцільності. Тому, на думку суду, відповідна обставина взагалі не може вказувати на невиконання батьківських обов`язків.

Водночас зазначенні у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931901 від 12.05.2023 року (а.с.2) обставини того, що в будинку за місцем проживання ОСОБА_1 разом із своїми дітьми «брудно, відсутня постільна білизна, розкидані речі», то суд зауважує, що дані обставини самі по собі не можуть вказувати на невиконання батьківських обов`язків, оскільки може мати лише тимчасовий ситуаційний характер. Сама оцінка чистоти пов`язана з суб`єктивним оціночним судженням та може бути доволі відносною, а матеріали справи не містять фото та/або відеоматеріалів зазначеного обстеження житлових умов. Тому суд позбавлений можливості надати оцінку наявності або відсутності такого недоліку та ступеня його негативного впливу на життя дітей.

Стаття 8 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

В свою чергу у пункті 56 рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) відзначено на необхідності надання судом оцінки адекватності відповідної доказової бази для висновку про матеріально-побутові умови дітей.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

У зв`язку з чим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Суд вважає, що за умов заперечення особою, яка притягається до відповідальності, своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, то пред`явлене їй адміністративне обвинувачення не може бути визнане судом доведеним виключно на підставі письмових пояснень і висновків службових осіб, які заперечуються самою особою, якої вони стосуються.

Ураховуючи зазначене вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів на підставі яких суд мав би можливість прийти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко