Номер провадження: 33/813/1308/23
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , адміністративне стягнення за вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , від сплати судового збору у розмірі 536, 80 гривень, відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судових збір».

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, апелянт просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року та закрити провадження у справі.

Апелянт зазначає, що викладені в мотивувальній частині оскаржуваної постанови обставини, не відповідають фактичним обставинам справи, доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 вважає, що не було підстав для складання протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 року №64-НР та від 17.04.2023 року 76-HP, офіцер відділу проведення службових розслідувань капітан ОСОБА_1 був призначений в добовий наряд в якості помічника оперативного чергового ПТУ ВСП з 31.03.2023 року на 01.04.2023 року та з 18.04.2023 року по 19.04.2023 року.

Так, в цей період капітаном ОСОБА_1 були складенні наступні протоколи про адміністративне затримання: - 01.04.2023 року був складений адміністративний протокол ОД №87 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП;

- 18.04.2023 року був складений адміністративний протокол ОД №109 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_3 адміністративного правопорушення;

- 18.04.2023 був складний адміністративний протокол №110 за фактом вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

Саме під час складання даних протоколів та проведення адміністративного затримання військовослужбовців ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , прокуратурою було вбачено в діях капітана ОСОБА_1 : «недбале ставлення до військової служби, будучи неповноваженою особою він провів особистий огляд та огляд речей, про що зробив відмітку в протоколі адміністративного затримання та склав опис речей затриманих військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а особистий огляд ОСОБА_6 проводив без понятих, та не повідомив про затримання родичів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Так, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУПАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законом, військовими статутами, положеннями, наказами командування. Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до кола службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків. Під час складання адміністративного протоколу ОД №87 від 01.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_2 виконуючи обов`язки помічника оперативного чергового ПІТУ ВСП ОСОБА_1 не проводив особистий огляд та огляд речей, дані дії виконував патрульний, а він лише робив записи в протоколі.

Окрім того, під час складання даного протоколу, огляд здійснювався перед поміщенням ОСОБА_2 до кімнати для затриманих у присутності двох понятих.

Під час складання протоколу ОД №109 від 18.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 також не проводив особистий огляд та огляд речей, дані дії виконував патрульний, він лише оформляв протокол, в якому робив записи. В даному випадку огляд також здійснювався перед поміщенням ОСОБА_3 до кімнати для затриманих у присутності двох понятих.

Під час складання протоколу ОД №110 від 18.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_6 особистий огляд та огляд речей ніким не проводився, так як даного військовослужбовця не поміщали до кімнати для затриманих, тому, відповідно до вимог статті 264 КУпАП, понятих не залучали. Після складання протоколу військовослужбовця було передано представникам військової частини.

Щодо неповідомлення ОСОБА_1 родичів затриманих військовослужбовців, апелянт зазначає наступне: ОСОБА_1 під час адміністративного затримання завжди повідомляв родичів затриманого, окрім випадків, коли військовослужбовці відмовлялись надавати номери телефонів родичів, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння. У квітні місяці 2023 року ОСОБА_1 було складено не один адміністративний протокол, де в графі «Про місцеперебування затриманого повідомлено:..» - зазначено про сповіщення родичів. Однак, в даному випадку він не зробив записи в протоколі про повідомлення Родичів, так як вважав, що обов`язково потрібно робити лише записи про повідомлення командуванню військової частини та Центру безоплатної вторинної правової допомоги.

Крім того, разом із адміністративними протоколами до суду не були надані жодні докази, які б підтверджували факт несповіщення родичів затриманих військовослужбовців.

Крім того, апелянт зауважує, що військовослужбовці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 відносно яких ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи. Скарг та заяв щодо дій військовослужбовців ВСП не мають, що підтверджується їх рапортами.

ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. А в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 172-15 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення №8 від 29.05.2023 року вбачається, що з 18.12.2018 року капітан ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а 23.11.2021 року був призначений на посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань ПТУ ВСП. Проте, всупереч наведеним обов`язкам капітан ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.

Так, 01.04.2023 року посадовими особами ПТУ ВСП був складений адміністративний протокол ОД №69 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та 18.04.2023 складені адміністративні протоколи ОД №82 та ОД №83 за фактом вчинення військовослужбовцями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 аналогічних адміністративних правопорушень.

Водночас, капітан ОСОБА_1 , будучи помічником оперативного чергового ПТУ ВСП, з метою припинення вказаних адміністративних правопорушень, склав протоколи про адміністративне затримання 01.04.2023 року ОД №87 відносно ОСОБА_2 , а 18.04.2023 року ОД №109 відносно ОСОБА_3 та ОД №110 відносно ОСОБА_5 .

Водночас, під час проведення адміністративного затримання військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 помічник оперативного чергового ПТУ ВСП капітан ОСОБА_1 , будучи неуповноваженою особою, недбало ставлячись до військової служби, провів особистий огляд та огляд речей останніх, про що зробив відмітку в протоколі адміністративного затримання та склав опис речей затриманих військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а особистий огляд ОСОБА_6 проводив без понятих, та не повідомив про затримання родичів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Таким чином, за викладених вище обставин, капітан ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки помічника оперативного чергового та будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 (більш точна адреса не вказується у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану), у період з 01.04.2023 року по 18.04.2023 року всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків, «Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.10.2016 року № 515, «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.11.2020 року № 394, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2022 року №357 дск, під час проведення адміністративного затримання 01.04.2023 року ОСОБА_2 , а 18.04.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , будучи неуповноваженою особою, провів особистий огляд та огляд речей останніх, а особистий огляд ОСОБА_6 проводив без понятих, та не повідомив про місце перебування затриманих осіб родичів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що з 18.12.2018 року капітан ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а 23.11.2021 року був призначений на посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань ПТУ ВСП. Проте, всупереч наведеним обов`язкам капітан ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин. Так, 01.04.2023 року посадовими особами ПТУ ВСП був складений адміністративний протокол ОД №69 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та 18.04.2023 року складені адміністративні протоколи ОД №82 та ОД №83 за фактом вчинення військовослужбовцями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 аналогічних адміністративних правопорушень. Водночас, капітан ОСОБА_1 , будучи помічником оперативного чергового ПТУ ВСП, з метою припинення вказаних адміністративних правопорушень, склав протоколи про адміністративне затримання 01.04.2023 року ОД №87 відносно ОСОБА_2 , а 18.04.2023 року ОД №109 відносно ОСОБА_3 та ОД №110 відносно ОСОБА_5 . Водночас, під час проведення адміністративного затримання військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 помічник оперативного чергового ПТУ ВСП капітан ОСОБА_1 , будучи неуповноваженою особою, недбало ставлячись до військової служби, провів особистий огляд та огляд речей останніх, про що зробив відмітку в протоколі адміністративного затримання та склав опис речей затриманих військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а особистий огляд ОСОБА_6 проводив без понятих, та не повідомив про затримання родичів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби - тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП встановлена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Статтею 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів.

Статтею 261 КУпАП визначено, що про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Крім того, статтею 262 КУпАП визначено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України. Адміністративне затримання провадиться: посадовими особами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - у разі вчинення військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків військових адміністративних правопорушень, дрібного хуліганства, злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі посадової особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, публічних закликів до невиконання вимог цієї особи, порушення правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, дрібного викрадення чужого майна, у разі розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, появи у громадських місцях у п`яному вигляді, порушення правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, а також у разі порушення правил дорожнього руху водіями чи іншими особами, які керують військовими транспортними засобами.

Пунктом 9 «Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.10.2016 № 515 (далі - Інструкція), визначено, що особистий огляд та огляд речей затриманого застосовуються в разі вчинення (підозри у вчиненні) кримінального або адміністративного правопорушення, здійснюються посадовою особою Служби правопорядку, визначеною наказом організаційно-розпорядчого характеру.

Водночас, особистий огляд здійснюється посадовою особою Служби правопорядку однієї статі з особою, яку оглядають, у присутності двох понятих тієї самої статі в приміщенні, яке відповідає вимогам санітарії і гігієни та унеможливлює доступ сторонніх осіб. Забороняється здійснювати в одному приміщенні одночасно особистий огляд кількох осіб. Під час проведення особистого огляду не допускаються дії, які принижують гідність особи, яку оглядають, або небезпечні для її здоров`я. Особистий огляд без понятих не допускається.

Пунктом 2 розділу 3 «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.11.2020 № 394 (далі - Порядок), визначено, що перед поміщенням до КТЗ у приміщенні, яке відповідає вимогам санітарії і гігієни та унеможливлює доступ сторонніх осіб, проводиться особистий огляд затриманого уповноваженою службовою особою, що є однієї статі із затриманим, у присутності двох понятих тієї самої статі.

Окрім цього, згідно п. 2 розділу III Порядку та п. 7 глави 1 розділу VII Інструкції про місцеперебування особи, затриманої за вчинення адміністративного або кримінального правопорушення, повідомляються родичі затриманого, командир військової частини, територіальний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Вимогами ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року.

Тобто, з 24.02.2022 року по теперішній час на всій території України діє воєнний стан.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 року №64-НР та від 17.04.2023 76-HP, офіцер відділу проведення службових розслідувань капітан ОСОБА_1 був призначений в добовий наряд в якості помічника оперативного чергового ПТУ ВСП з 31.03.2023 року на 01.04.2023 року та з 18.04.2023 року по 19.04.2023 року.

Так, в цей період капітаном ОСОБА_1 були складенні наступні протоколи про адміністративне затримання: - 01.04.2023 року був складений адміністративний протокол ОД №87 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП;

- 18.04.2023 року був складений адміністративний протокол ОД №109 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_3 адміністративного правопорушення;

- 18.04.2023 року був складний адміністративний протокол №110 за фактом вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

Саме під час складання даних протоколів та проведення адміністративного затримання військовослужбовців ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , прокуратурою було вбачено в діях капітана ОСОБА_1 : «недбале ставлення до військової служби, будучи неповноваженою особою він провів особистий огляд та огляд речей, про що зробив відмітку в протоколі адміністративного затримання та склав опис речей затриманих військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а особистий огляд ОСОБА_6 проводив без понятих, та не повідомив про затримання родичів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Так, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУПАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законом, військовими статутами, положеннями, наказами командування. Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до кола службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника про те, що під час складання адміністративного протоколу ОД №87 від 01.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_2 виконуючи обов`язки помічника оперативного чергового ПІТУ ВСП ОСОБА_1 не проводив особистий огляд та огляд речей, дані дії виконував патрульний, а він лише робив записи в протоколі.

Окрім того, під час складання даного протоколу, огляд здійснювався перед поміщенням ОСОБА_2 до кімнати для затриманих у присутності двох понятих.

Під час складання протоколу ОД №109 від 18.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 також не проводив особистий огляд та огляд речей, дані дії виконував патрульний, він лише оформляв протокол, в якому робив записи. В даному випадку огляд також здійснювався перед поміщенням ОСОБА_3 до кімнати для затриманих у присутності двох понятих.

Під час складання протоколу ОД №110 від 18.04.2023 року про адміністративне затримання ОСОБА_6 особистий огляд та огляд речей ніким не проводився, так як даного військовослужбовця не поміщали до кімнати для затриманих, тому, відповідно до вимог статті 264 КУпАП, понятих не залучали. Після складання протоколу військовослужбовця було передано представникам військової частини.

Щодо неповідомлення ОСОБА_1 родичів затриманих військовослужбовців, апеляційний суд також приймає до уваги, що ОСОБА_1 під час адміністративного затримання завжди повідомляв родичів затриманого, окрім випадків, коли військовослужбовці відмовлялись надавати номери телефонів родичів, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння. Однак, в даному випадку він не зробив записи в протоколі про повідомлення Родичів, так як суду не надано доказів того, що військовослужбовцями відносно яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення повідомили контакти родичів.

Крім того, разом із адміністративними протоколами до суду не були надані жодні докази, які б підтверджували факт несповіщення родичів затриманих військовослужбовців.

Апеляційний суд вважає за необхідне також вказати, що військовослужбовці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 відносно яких ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи. Скарг та заяв щодо дій військовослужбовців ВСП не мають, що підтверджується їх рапортами.

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військослужбовців.

Згідно вимог ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків. вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів. Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільну-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Розглядаючи справу про військове адміністративне правопорушення, суд повинен своєчасно і всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи вирішити її точно відповідно до закону.

Окрім того, згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується бездіяльністю військової службової особи в умовах особливого періоду. Із суб`єктивної сторони недбале ставлення військової службової особи до військової служби припускає умисел, тобто виражається в умисній формі вини

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про вчинення адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 172-15 КУпАП., та приймає до уваги доводи апеляційної скарги у вказаній частині, з огляду на їх обґрунтованість.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок Приморського районного суду викладений у постанові про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1372-15КУпАП є не обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись статтями 7, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк