Справа № 489/2458/23
Номер провадження 3/489/1177/23
Постанова

Іменем України

26 червня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 819988 від 11.05.2023, 11.05.2023 о 10:51 год. за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив сварку відносно свого батька ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав лайливими словами та погрожував фізичною розправою, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Таким чином спричинив домашнє насильство психологічного (та фізичного) характеру.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, вказаною у протоколі, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі. Про причини неявки не повідомив, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення суду, згідно яких зазначив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, просив свого сина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягати. Пояснив суду, що 11.05.2023 о 10:50 між ними стався конфлікт з приводу алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який в такому стані може бути агресивним через перенесений в 13 років менінгіт. На даний час син добровільно знаходиться у клініці, не вживає алкоголь. ОСОБА_2 наполягав у суді, що того дня син до нього ані фізичного, ані психічного насилля не застосовував, поліцію викликали з матір`ю особи, відносно якої складено протокол, для попередження дій останнього, які він так і не вчинив.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол, а також потерпілого.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; терміновий заборонний припис; рапорт працівника поліції; заяву ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), суддя приходить до таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з урахування принципів і загальних засад КУпАП та практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, приймаючи до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 , надані в суді, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вчинила умисні діяння психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, що підтверджується дослідженими доказами в їх взаємозв`язку та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись 221, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина