Справа № 154/658/23 Провадження №33/802/313/23 Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сабашного Ю.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Сабашного Ю.М. на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 19.01.2023 року о 20 год 37 хв у м. Устилуг, на вул. Володимирській, Волинської області, він керував автомобілем, марки «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності і невмотивованості. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків та відмітка про вручення ОСОБА_1 копії протоколу. Стверджує, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається фіксації руху та зупинки транспортного засобу. З огляду на наведене, просить рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.01.2023 серії ААБ № 072743, 19.01.2023 року о 20 год 37 хв у м. Устилуг, на вул. Володимирській, Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

Незважаючи на те, що у графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «Я не згідний з протоколом», зауваження до протоколу відсутні (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці) ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться за повісткою у Володимир-Волинському міському суді (а.с.4).

У поданій апеляційній скарзі захисник вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків та відмітка про вручення ОСОБА_1 копії протоколу.

Згідно з приписами ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд проводився поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів, про що у графі протоколу «До протоколу додаються» зазначено: «відеозапис, адмінматеріали» (а.с.4), а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9).

Тому посилання апелянта на відсутність свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на приписах ч.2 ст.266 КУпАП та суперечать матеріалам даної справи.

Щодо доводів сторони захисту, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про вручення ОСОБА_1 копії протоколу, то апеляційний суд вважає їх голослівними, оскільки у графі протоколу «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про мене дані правильні) наявний власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.4).

Тому, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Згідно з роздруківкою з приладу «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,94‰ (а.с.5-6).

Щодо доводів сторони захисту про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, вони є необґрунтованими.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці ОСОБА_1 погодився, і результат проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» становив 1,94‰ (а.с.9).

А тому посилання сторони захисту на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають вимогам ч.2 ст.266 КУпАП.

В апеляційних доводах захисник ствердив, що місцевим судом не взято до уваги показання свідків, які ствердили, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що у суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 показав, що він був у ресторані з ОСОБА_1 .. Останній алкоголь не вживав. Пізніше вони викликали Івана, щоб той відвіз їх додому. Вони почали рух, ОСОБА_3 зупинився і пішов за правами. ОСОБА_1 автомобілем не кермував. ОСОБА_2 пояснив, що він є власником автомобіля, на якому вони мали їхати з ресторану. ОСОБА_1 казав працівникам поліції, що не він керував автомобілем. Алкотест робили на вулиці. Чому ОСОБА_1 , будучи тверезим, сам не сів за кермо, а викликав Івана, пояснити не міг.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він погодився відвезти ОСОБА_1 з ресторану додому. Десь через 50 метрів він згадав, що забувся права вдома, зупинив авто та пішов за документами. Коли повернувся, то побачив на місці поліцейських, злякався, що йому будуть вручати повістку, вимкнув телефон та пішов геть.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, який критично поставився до показань вказаних свідків, оскільки вони є непослідовними та спростовуються матеріалами справи і показаннями самого ОСОБА_1 , який не заперечував того факту, що вживав алкогольні напої.

Таким чином, заперечення сторони захисту щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як повністю спростовуються вищенаведеною сукупністю доказів у даній справі.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладені обставини та сукупність доказів у даній справі, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сабашного Ю.М. залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов